PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 725/2011
ze dne 25. července 2011,
kterým se stanoví postup schvalování a certifikace inovativních technologií ke snižování emisí CO2 z osobních automobilů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nové osobní automobily v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (1), a zejména na čl. 12 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na podporu vývoje a včasného prosazování nových a vyspělých technologií ke snižování emisí CO2 z vozidel poskytuje nařízení (ES) č. 443/2009 výrobcům a dodavatelům možnost požádat o schválení některých inovativních technologií přispívajících ke snižování emisí CO2 z osobních automobilů. Proto je třeba vyjasnit kritéria pro určení technologií způsobilých ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení.
(2)
Podle čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 443/2009 technologie, které jsou součástí integrovaného přístupu Unie uvedeného ve sdělení Komise ze dne 7. února 2007 nazvaném Výsledky přezkumu strategie Společenství na snižování emisí CO2 z osobních automobilů a lehkých užitkových vozidel (2) a sdělení Komise ze dne 7. února 2007 nazvaném Rámec právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století (3) a které upravují právní předpisy Unie, nebo jiné technologie, jež jsou povinné podle právních předpisů Unie, nejsou způsobilé ke schválení jako ekologické inovace podle uvedeného nařízení. Tyto technologie zahrnují systémy monitorování tlaku v pneumatikách, valivý odpor pneumatik a ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 ze dne 13. července 2009 o požadavcích pro schvalování typu motorových vozidel, jejich přípojných vozidel a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla z hlediska obecné bezpečnosti (4), a pokud jde o valivý odpor pneumatik, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1222/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o označování pneumatik s ohledem na palivovou účinnost a jiné důležité parametry (5).
(3)
Technologie, které jsou již po určitou dobu na trhu široce dostupné, nelze považovat za inovativní ve smyslu článku 12 nařízení (ES) č. 443/2009 a neměly by být způsobilé ke schválení jako ekologické inovace. Pro vytvoření náležitých pobídek je vhodné omezit úroveň proniknutí určité technologie na trh odpovídající specializovanému segmentu, jak je vymezeno v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 443/2009, a za základ použít rok 2009. Tyto limity by měly podléhat přezkumu nejpozději v roce 2015.
(4)
Pro účely podpory technologií s nejvyšším potenciálem pro snižování emisí CO2 z osobních automobilů a zejména vývoje inovačních technik pohonu by měly být způsobilé pouze takové technologie, které přímo souvisejí s přepravní funkcí vozidla a významně přispívají ke zlepšení celkové spotřeby energie vozidla. Technologie, které jsou z hlediska tohoto účelu přídatné nebo zaměřené na zvýšení pohodlí řidiče či spolucestujících, by způsobilé být neměly.
(5)
Podle nařízení (ES) č. 443/2009 mohou žádosti podávat výrobci i dodavatelé. Žádost by měla obsahovat potřebné důkazy o splnění kritérií způsobilosti v celém rozsahu, včetně metody měření snížení emisí CO2 dosaženého použitím dané inovativní technologie.
(6)
Mělo by být možné měřit snížení emisí CO2 dosažené použitím ekologické inovace na uspokojivé úrovni přesnosti. Této přesnosti lze dosáhnout pouze tehdy, sníží-li se emise o 1 g CO2/km či více.
(7)
Pokud snížení emisí CO2 pomocí určité technologie závisí na chování řidiče nebo na jiných faktorech, které jsou mimo kontrolu žadatele, neměla by tato technologie být v zásadě způsobilá ke schválení jako ekologická inovace, pokud nelze na základě pádných a nezávislých statistických důkazů získat ověřitelné předpoklady ohledně průměrného chování řidičů.
(8)
Standardním zkušebním cyklem používaným pro měření emisí CO2 z určitého vozidla v rámci schvalování typu nelze prokázat veškeré snížení emisí, které lze přičítat určitým technologiím. Pro vytvoření patřičných pobídek k inovacím by mělo být pro výpočet celkového snížení emisí CO2 vzato v úvahu pouze snížení, které nezachycuje standardní zkušební cyklus.
(9)
Při prokazování snížení emisí CO2 by mělo být provedeno srovnání stejných vozidel vybavených ekologickou inovací a bez této inovace. Zkušební metoda by měla poskytnout ověřitelná, opakovatelná a srovnatelná měření. Pro zajištění stejných podmínek a při neexistenci dohodnutého a realističtějšího jízdního cyklu by měly být jako společný referenční základ používány jízdní režimy v novém evropském jízdním cyklu uvedeném v nařízení Komise (ES) č. 692/2008 ze dne 18. července 2008, kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (6). Zkušební metoda by měla být založena na měřeních na vozidlovém dynamometru nebo s použitím modelace či simulace tam, kde by tyto metody poskytly lepší a přesnější výsledky.
(10)
Pokyny k přípravě žádosti a zkušebním metodám by měla stanovit Komise a měly by být pravidelně aktualizovány, aby zohledňovaly zkušenosti získané při posuzování různých žádostí.
(11)
Podle nařízení (ES) č. 443/2009 k žádosti musí být přiložena zpráva o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem. Tímto subjektem by měla být technická zkušebna kategorie A nebo B uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (7). Avšak pro zajištění nezávislosti uvedeného subjektu by neměly být považovány za nezávislý a autorizovaný subjekt ve smyslu tohoto nařízení technické zkušebny určené v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice. Uvedený subjekt by měl spolu se zprávou o ověření poskytnout příslušné důkazy o své nezávislosti na žadateli.
(12)
Pro zajištění efektivní registrace a monitorování konkrétního snížení emisí z jednotlivých vozidel by měla být snížení emisí certifikována v rámci schvalování typu vozidla a celkové snížení emisí by mělo být uvedeno v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES.
(13)
Komise by měla mít možnost provést ad hoc ověření certifikovaných celkových snížení emisí u jednotlivých vozidel. V případě, kdy je zřejmé, že certifikovaná snížení emisí neodpovídají úrovni snížení emisí vyplývajících z rozhodnutí o schválení určité technologie jako ekologické inovace, měla by mít Komise možnost nepřihlížet k certifikovaným snížením emisí CO2 při výpočtu průměrných specifických emisí CO2. Výrobci by však měla být poskytnuta určitá lhůta, během níž by mohl prokázat, že jsou certifikované hodnoty přesné.
(14)
Pro zajištění transparentního postupu týkajícího se žádostí by měly být zpřístupněny veřejnosti souhrnné informace o žádostech o schválení inovativních technologií a zkušebních metod. Po schválení by měly být zkušební metody veřejně přístupné. Výjimky z práva veřejného přístupu k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (8) se použijí přiměřeně.
(15)
Podle čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 443/2009 nejsou ode dne použitelnosti revidovaného postupu pro měření emisí CO2 inovativní technologie nadále schvalovány postupem stanoveným v uvedeném nařízení. Pro zajištění příslušného postupného vyřazování kreditů ekologických inovací schválených podle tohoto nařízení by mělo být toto nařízení přezkoumáno nejpozději v roce 2015.
(16)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví postup podávání žádosti, posouzení, schválení a certifikace týkající se inovativních technologií snižujících emise CO2 z osobních automobilů podle článku 12 nařízení (ES) č. 443/2009.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Za inovativní technologii se nepovažují žádné technologie spadající do oblasti působnosti těchto opatření v rámci integrovaného přístupu uvedeného v článku 1 nařízení (ES) č. 443/2009:
a)
požadavky na minimální účinnost klimatizačních systémů;
b)
systémy monitorování tlaku v pneumatikách spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
c)
valivý odpor pneumatik spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009 a nařízení (ES) č. 1222/2009;
d)
ukazatele rychlostních stupňů spadající do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 661/2009;
e)
používání biopaliv.
2. Žádost může být podána podle tohoto nařízení ve vztahu k technologii za předpokladu splnění těchto podmínek:
a)
touto technologií byla vybavena maximálně 3 % všech nových osobních automobilů zaregistrovaných v roce 2009;
b)
tato technologie se týká komponent, které jsou nezbytné pro účinné fungování daného vozidla, a je slučitelná se směrnicí 2007/46/ES.
Článek 3
Definice
Kromě definic stanovených v článcích 2 a 3 nařízení (ES) č. 443/2009 se použijí tyto definice:
a)
„inovativní technologií“ se rozumí technologie nebo kombinace technologií s podobnými technickými údaji a charakteristikami, kde lze snížení emisí CO2 prokázat pomocí jedné zkušební metody a kde každá jednotlivá technologie, která je součástí kombinace technologií, spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
b)
„dodavatelem“ se rozumí výrobce určité inovativní technologie odpovědný za zajištění shodnosti výroby nebo jeho pověřený zástupce v Unii či dovozce;
c)
„žadatelem“ se rozumí výrobce nebo dodavatel podávající žádost o schválení určité inovativní technologie jako ekologické inovace;
d)
„ekologickou inovací“ se rozumí inovativní technologie společně se zkušební metodou, které schválila Komise v souladu s tímto nařízením;
e)
„nezávislým a autorizovaným subjektem“ se rozumí technická zkušebna kategorie A nebo kategorie B uvedená v čl. 41 odst. 3 písm. a) a b) směrnice 2007/46/ES splňující požadavky stanovené v článku 42 uvedené směrnice, s výjimkou technických zkušeben určených v souladu s čl. 41 odst. 6 uvedené směrnice.
Článek 4
Žádost
1. Žádost o schválení inovativní technologie jako ekologické inovace se podává Komisi písemně. Žádost a veškerá podkladová dokumentace je podána též elektronickou poštou nebo na nosiči elektronických dat nebo prostřednictvím serveru spravovaného Komisí. V písemné žádosti je uveden seznam podkladové dokumentace.
2. Žádost obsahuje tyto informace:
a)
kontaktní údaje žadatele;
b)
popis dané inovativní technologie a způsob, jakým je instalována na vozidle, včetně důkazů, že daná technologie spadá do oblasti působnosti uvedené v článku 2;
c)
souhrnný popis inovativní technologie, včetně podrobných informací potvrzujících splnění podmínek stanovených v čl. 2 odst. 2, a zkušební metody uvedené v písmenu e) tohoto odstavce, který je zveřejněn při podání žádosti Komisi;
d)
předběžné určení jednotlivých vozidel, která mohou být vybavena danou inovativní technologií nebo jejichž vybavení danou inovativní technologií se zamýšlí, a odhadované snížení emisí CO2 dosažené u těchto vozidel na základě použití dané inovativní technologie;
e)
metodu, která bude použita pro prokázání snížení emisí CO2 prostřednictvím dané inovativní technologie, nebo pokud Komise tuto metodu již schválila, odkaz na schválenou metodu;
f)
důkaz toho, že
i)
snížení emisí dosažené použitím dané inovativní technologie splňuje limit uvedený v čl. 9 odst. 1, s ohledem na opotřebení technologie po určité době,
ii)
inovativní technologie nepodléhá standardnímu zkušebnímu cyklu měření CO2 uvedenému v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 443/2009, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 2 tohoto nařízení,
iii)
žadatel odpovídá za snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 3;
g)
zprávu o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem, jak je uvedeno v článku 7.
Článek 5
Základní vozidlo a vozidlo s ekologickou inovací
1. Pro účely prokázání emisí CO2 uvedeného v článku 8 žadatel určí
a)
vozidlo s ekologickou inovací, které je vybaveno danou inovativní technologií;
b)
základní vozidlo, které není vybaveno danou inovativní technologií, ale které je ve všech ostatních aspektech totožné s vozidlem s ekologickou inovací.
2. Pokud lze podle názoru žadatele prokázat údaje uvedené v článcích 8 a 9 bez použití základního vozidla a vozidla s ekologickou inovací, jak je uvedeno v odstavci 1 tohoto článku, žádost obsahuje nezbytné informace zdůvodňující tento závěr a metodu poskytující rovnocenné výsledky.
Článek 6
Zkušební metoda
1. Zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) poskytne výsledky, které jsou ověřitelné, opakovatelné a srovnatelné. Je schopna reálně prokázat statisticky významné snížení emisí CO2 pomocí dané inovativní technologie a případně vezme v úvahu vzájemné působení s ostatními ekologickými inovacemi.
2. Komise zveřejní pokyny k přípravě zkušebních metod pro různé potenciální inovativní technologie splňující kritéria uvedená v odstavci 1.
Článek 7
Zpráva o ověření
1. Zprávu o ověření uvedenou v čl. 4 odst. 2 písm. g) zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt, který není součástí žadatele či jinak s ním spojen.
2. Pro účely zprávy o ověření nezávislý a autorizovaný subjekt
a)
ověří splnění kritérií způsobilosti uvedených v čl. 2 odst. 2;
b)
ověří, zda informace poskytnuté v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. f) splňují kritéria stanovená v článku 9;
c)
ověří, zda je zkušební metoda uvedená v čl. 4 odst. 2 písm. e) vhodná pro certifikaci snížení emisí CO2 dosaženého pomocí inovativní technologie u příslušných vozidel uvedených v čl. 4 odst. 2 písm. d) a splňuje minimální požadavky uvedené v čl. 6 odst. 1;
d)
ověří, zda je inovativní technologie slučitelná s příslušnými specifikovanými požadavky pro schválení typu vozidla;
e)
prohlásí, že splňuje požadavky uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
3. Pro účely certifikace snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 zpracuje nezávislý a autorizovaný subjekt na žádost výrobce zprávu o vzájemném působení několika ekologických inovací, jimiž je vybaven jeden typ, varianta nebo verze vozidla.
Zpráva uvede snížení emisí CO2 dosažené pomocí různých ekologických inovací s ohledem na dopad jejich vzájemného působení.
Článek 8
Prokázání emisí CO2
1. Tyto emise CO2 jsou prokázány u řady vozidel zastupujících jednotlivá vozidla uvedená v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. d):
a)
emise CO2 ze základního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití metody uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. e);
b)
emise CO2 ze základního vozidla a z vozidla s ekologickou inovací vybaveného fungující inovativní technologií vyplývající z použití standardního zkušebního cyklu uvedeného v čl. 12 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 443/2009.
Prokázání emisí CO2 v souladu s písmeny a) a b) prvního pododstavce se provádí za zkušebních podmínek stejných u všech zkoušek.
2. Celkové snížení emisí u jednotlivých vozidel představuje rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
V případě, že se vyskytne rozdíl mezi emisemi prokázanými v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. b), odečte se tento rozdíl od celkového snížení emisí prokázaného v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. a).
Článek 9
Kritéria způsobilosti
1. Minimální snížení emisí dosažené pomocí inovativní technologie je ve výši 1 g CO2/km. Tento limit se považuje za splněný, je-li celkové snížení dosažené pomocí dané inovativní technologie prokázané v souladu s čl. 8 odst. 2 ve výši 1 g CO2/km nebo více.
2. V případě, že celkové snížení emisí prostřednictvím určité inovativní technologie nezahrnuje snížení prokázané v rámci standardního zkušebního cyklu v souladu s čl. 8 odst. 2, je inovativní technologie považována za technologii nepodléhající standardnímu zkušebnímu cyklu.
3. Technický popis inovativní technologie uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. b) obsahuje potřebné údaje pro prokázání, že výkonnost dané technologie v oblasti snižování emisí CO2 nezávisí na prostředí nebo výběru mimo kontrolu žadatele.
V případě, že popis vychází z určitých předpokladů, jsou tyto předpoklady ověřitelné a založené na pádných a nezávislých statistických důkazech podporujících tyto předpoklady a jejich použitelnost v rámci celé Unie.
Článek 10
Posouzení žádosti o ekologickou inovaci
1. Po přijetí žádosti zveřejní Komise souhrnný popis inovativní technologie a zkušební metody uvedený v čl. 4 odst. 2 písm. c).
2. Komise posoudí žádost a do devíti měsíců od přijetí úplné žádosti schválí danou inovativní technologii jako ekologickou inovaci spolu se zkušební metodou, pokud nejsou vzneseny námitky proti způsobilosti dané technologie nebo vhodnosti zkušební metody.
Rozhodnutí o schválení inovativní technologie jakožto ekologické inovace obsahuje údaje požadované pro certifikaci snížení emisí CO2 v souladu s článkem 11 tohoto nařízení s výhradou použití výjimek z práva veřejnosti na přístup k dokumentům uvedeného v nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Komise může požadovat úpravy navrhované zkušební metody nebo si vyžádat použití jiné schválené zkušební metody než té, kterou navrhl žadatel. Navrhovaná úprava nebo výběr zkušební metody jsou konzultovány s žadatelem.
4. Lhůta pro posouzení může být prodloužena o pět měsíců, pokud Komise shledá, že vzhledem ke složitosti dané inovativní technologie a příslušné zkušební metody nebo z důvodu rozsahu a obsahu žádosti nelze žádost náležitě posoudit v rámci devítiměsíční lhůty pro posouzení.
Komise informuje žadatele o případném prodloužení lhůty pro posouzení do 40 dní od přijetí žádosti.
Článek 11
Certifikace snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologických inovací
1. Výrobce, který chce získat výhody ze snížení svých průměrných specifických emisí CO2 pro účely splnění svého cíle pro specifické emise na základě snížení emisí CO2 prostřednictvím ekologické inovace, podá ve smyslu směrnice 2007/46/ES schvalovacímu orgánu žádost o certifikát ES schválení typu pro vozidlo vybavené ekologickou inovací. V žádosti o certifikát je kromě dokumentů obsahujících potřebné informace podle článku 6 směrnice 2007/46/ES uveden odkaz na rozhodnutí Komise o schválení ekologické inovace v souladu s čl. 10 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Certifikované snížení emisí CO2 prostřednictvím dané ekologické inovace prokázané v souladu s článkem 8 tohoto nařízení je uvedeno zvlášť v dokumentaci o schválení typu a v prohlášení o shodě v souladu se směrnicí 2007/46/ES na základě zkoušek provedených technickými zkušebnami v souladu s článkem 11 uvedené směrnice, s použitím schválené zkušební metody.
Pokud je snížení emisí CO2 prostřednictvím určité ekologické inovace u specifického typu, varianty nebo verze pod limitem uvedeným v čl. 9 odst. 1, není snížení certifikováno.
3. V případě, že je vozidlo vybaveno více než jednou ekologickou inovací, je snížení emisí CO2 prokázáno zvlášť pro každou ekologickou inovaci postupem podle čl. 8 odst. 1. Součet výsledných snížení stanovených v souladu s čl. 8 odst. 2 pro každou ekologickou inovaci představuje celkové snížení emisí CO2 pro účely certifikace daného vozidla.
4. Pokud nelze vyloučit vzájemné působení několika ekologických inovací instalovaných na jednom vozidle z důvodu jejich zřejmě odlišné povahy, uvede výrobce tuto informaci v žádosti podané schvalovacímu orgánu a poskytne zprávu nezávislého a autorizovaného subjektu o dopadu uvedeného vzájemného působení na snížení emisí dosaženého prostřednictvím ekologických inovací u daného vozidla, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 3.
V případě, že z důvodu vzájemného působení je celkové snížení nižší než 1 g CO2/km vynásobené počtem ekologických inovací, jsou pro výpočet celkového snížení emisí v souladu s odstavcem 3 tohoto článku vzata v úvahu pouze snížení emisí prostřednictvím ekologických inovací, která splňují limit stanovený v čl. 9 odst. 1.
Článek 12
Přezkum certifikací
1. Komise zajistí ad hoc ověřování certifikací a snížení emisí CO2 přičítané jednotlivým vozidlům.
Tam, kde Komise zjistí rozdíl mezi certifikovaným snížením emisí CO2 a snížením těchto emisí, které ověřila pomocí příslušné zkušební metody nebo metod, oznámí svá zjištění výrobci.
Výrobce může do 60 dní od přijetí uvedeného oznámení poskytnout Komisi důkazy prokazující přesnost certifikovaného snížení emisí CO2. Na žádost Komise je předložena zpráva o vzájemném působení odlišných ekologických inovací uvedená v čl. 7 odst. 3.
2. Nejsou-li důkazy uvedené v odstavci 1 poskytnuty v uvedené lhůtě nebo zjistí-li Komise, že poskytnuté důkazy nejsou uspokojivé, může se rozhodnout nevzít certifikovaná snížení emisí CO2 v úvahu při výpočtu průměrných specifických emisí tohoto výrobce pro následující kalendářní rok.
3. Výrobce, u něhož se certifikované snížení emisí CO2 již nebere v úvahu, může požádat o novou certifikaci dotčených vozidel postupem podle článku 11.
Článek 13
Zpřístupnění informací
Žadatel požadující zachování důvěrnosti informací, které předkládá podle tohoto nařízení, zdůvodní, proč má být použita některá z výjimek uvedených v článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001.
Článek 14
Přezkum
Toto nařízení a ekologické inovace schválené podle tohoto nařízení jsou přezkoumány nejpozději do 31. prosince 2015.
Článek 15
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. července 2011.
32011R0725
L 194/19
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 725/2011
od 25. srpnja 2011.
o uspostavljanju postupka za odobravanje i certifikaciju inovativnih tehnologija za smanjenje emisija CO2 iz osobnih automobila sukladno Uredbi (EZ) br. 443/2009 Europskog parlamenta i Vijeća
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 443/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o utvrđivanju standardnih vrijednosti emisija za nove osobne automobile u okviru integriranog pristupa Zajednice s ciljem smanjivanja emisija CO2 iz lakih vozila (1), a posebno njezin članak 12. stavak 2.,
budući da:
(1)
U svrhu promicanja razvoja i žurnog uvođenja novih i naprednih tehnologija za smanjenje emisije CO2 iz vozila, Uredba (EZ) br. 443/2009 predviđa mogućnost za proizvođače i dobavljače da podnesu zahtjev za odobrenje određenih inovativnih tehnologija koje doprinose smanjivanju emisije CO2 iz osobnih vozila. Stoga je potrebno razjasniti kriterije za određivanje onih tehnologija koje bi trebale biti prihvatljive kao ekoinovativne sukladno toj Uredbi.
(2)
U skladu s člankom 12. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EZ) br. 443/2009, tehnologije koje su dio integriranog pristupa Unije koji je opisan u Komunikaciji Komisije od 7. veljače 2007. pod nazivom „Rezultati preispitivanja Strategije Zajednice s ciljem smanjenja emisije CO2 iz osobnih automobila i lakih gospodarskih vozila” (2) i Komunikacije Komisije od 7. veljače 2007. pod nazivom „Konkurentni zakonodavni okvir za automobilsku industriju za 21. stoljeće” (3), i koje su uređene zakonima Unije, ili druge tehnologije koje su obvezne prema pravu Unije, nisu prihvatljive kao eko-inovacije prema toj Uredbi. Takve tehnologije obuhvaćaju sustave za praćenje tlaka u gumama, otpora kotrljanja i pokazivače promjene brzina koji su obuhvaćeni Uredbom (EZ) br. 661/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o zahtjevima za homologaciju tipa za opću sigurnost motornih vozila, njihovih prikolica i sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (4) i, u pogledu otpora kotrljanja, Uredbe (EZ) br. 1222/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o označivanju guma s obzirom na učinkovitost potrošnje goriva i druge bitne parametre (5).
(3)
Tehnologija koja je već neko vrijeme široko dostupna na tržištu ne može se smatrati inovativnom u smislu članka 12. Uredbe (EZ) br. 443/2009 i ne bi trebala biti prihvatljiva kao eko-inovacija. Kako bi se ostvarili pravi poticaji, potrebno je ograničiti stupanj prodora na tržište određene tehnologije na segment tržišne niše kako je definirana u članku 11. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 443/2009, a 2009. godinu uzeti kao početnu. Ovi pragovi trebali bi podlijegati preispitivanju najkasnije 2015. godine.
(4)
S ciljem promicanja tehnologija s najvećim potencijalom za smanjenje emisija CO2 iz osobnih automobila, a posebno razvoja inovativnih pogonskih tehnologija, prihvatljivima bi se trebale smatrati samo one tehnologije koje su usko povezane s prijevoznom funkcijom vozila i koje značajno doprinose poboljšanju sveukupne potrošnje energije vozila. Tehnologije koje dopunjavaju tu svrhu ili za cilj imaju povećanje udobnosti vozača ili putnika ne bi trebale biti prihvatljive.
(5)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 443/2009, zahtjeve mogu podnositi proizvođači i dobavljači. Zahtjev bi trebao sadržavati potrebne dokaze o potpunom ispunjavanju kriterija prihvatljivosti, uključujući metodu za mjerenje uštede CO2 korištenjem inovativne tehnologije.
(6)
Trebalo bi biti moguće izmjeriti, sa zadovoljavajućim stupnjem točnosti, uštede CO2 ostvarene kroz eko-inovaciju. Takvu je točnost moguće postići samo kada su uštede 1 g CO2/km ili veće.
(7)
Kada ušteda CO2 neke tehnologije ovisi o ponašanju vozača ili o drugim čimbenicima koji su izvan kontrole podnositelja zahtjeva, takva tehnologija u načelu ne bi trebala biti prihvatljiva kao eko-inovacija, osim ako nije moguće, na temelju uvjerljivih i neovisnih statističkih dokaza, dati pretpostavku o ponašanju prosječnog vozača koju je moguće provjeriti.
(8)
Standardni ispitni ciklus mjerenja emisija CO2 iz vozila pri homologaciji tipa ne pokazuje sve uštede koje se mogu pripisati određenim tehnologijama. Za stvaranje pravih poticaja za inovacije, za izračunavanje ukupnih ušteda CO2 u obzir bi trebalo uzeti samo one uštede koje nisu obuhvaćene standardnim ispitnim ciklusom.
(9)
Za dokazivanje ušteda CO2 trebalo bi napraviti usporedbu između istih vozila s eko-inovacijom i bez eko-inovacije. Metoda ispitivanja trebala bi osigurati provjerljive, ponovljive i usporedive rezultate mjerenja. Kako bi se osigurali jednaki tržišni uvjeti, a budući da ne postoji utvrđen i realističan vozni ciklus, kao zajednička referenca trebali bi se uzimati tipovi vožnje prema novom europskom voznom ciklusu iz Uredbe Komisije (EZ) br. 692/2008 od 18. srpnja 2008. o provedbi i izmjeni Uredbe (EZ) br. 715/2007 Europskog parlamenta i Vijeća o homologaciji motornih vozila s obzirom na emisije iz lakih osobnih i teretnih vozila (Euro 5 i Euro 6) i dostupnosti podataka za popravke i održavanje vozila (6). Metoda ispitivanja trebala bi se temeljiti na mjerenjima na dinamometru s valjcima ili modeliranju ili simulaciji kada takve metode daju bolje i točnije rezultate.
(10)
Komisija bi trebala osigurati smjernice za sastavljanje zahtjeva i metode ispitivanja te ih redovito ažurirati tako da u obzir uzimaju iskustvo stečeno u procjeni različitih zahtjeva.
(11)
U skladu s Uredbom (EZ) br. 443/2009, zahtjevu mora biti priloženo izvješće o provjeri koje sastavlja neovisno ovlašteno tijelo. Ovo tijelo trebalo bi biti tehnička služba kategorije A ili B kako se navodi u Direktivi 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (7). Međutim, kako bi se osigurala neovisnost tog tijela, tehničke službe određene u skladu s člankom 41. stavkom 6. Direktive ne bi se trebale smatrati neovisnim ovlaštenim tijelom u smislu ove Uredbe. To tijelo trebalo bi, zajedno s izvješćem o provjeri, pružiti odgovarajuće dokaze svoje neovisnosti u odnosu na podnositelja zahtjeva.
(12)
Kako bi se osigurala učinkovita registracija i praćenje određenih ušteda za pojedino vozilo, uštede bi trebalo treba potvrditi u okviru homologacije vozila i ukupne uštede trebalo bi upisati u potvrdu o sukladnosti u skladu s Direktivom 2007/46/EZ.
(13)
Komisija bi trebala imati mogućnost ad hoc provjere potvrđene ukupne uštede za pojedino vozilo. Kada je očito da potvrđene uštede nisu dosljedne razini ušteda koje su rezultat odluke o odobravanju tehnologije kao eko-inovacije, Komisija bi trebala moći zanemariti potvrđene uštede CO2 prilikom izračuna prosječnih specifičnih emisija CO2. Međutim, proizvođaču bi trebalo omogućiti ograničeno razdoblje tijekom kojeg može dokazati da su potvrđene vrijednosti točne.
(14)
Kako bi se osiguralo transparentno podnošenje zahtjeva, sažete informacije o zahtjevima za odobrenje inovativnih tehnologija i metodama ispitivanja trebale bi biti dostupne javnosti. Nakon što su odobrene, metode ispitivanja trebale bi biti javno dostupne. Iznimke od javnog pristupa dokumentima koji je utvrđen Uredbom (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o javnom pristupu dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (8) trebale bi se primjenjivati prema potrebi.
(15)
U skladu s člankom 13. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 443/2009, inovativne tehnologije više se ne odobravaju prema postupku utvrđenom tom Uredbom od dana primjene revidiranog postupka za mjerenje emisija CO2. Kako bi se osiguralo odgovarajuće postupno ukidanje olakšica za eko-inovaciju sukladno toj Uredbi, ovu bi Uredbu trebalo preispitati najkasnije 2015. godine.
(16)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za klimatske promjene,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Sadržaj
Ova Uredba propisuje postupak kojeg se treba pridržavati prilikom podnošenja zahtjeva, procjene, odobrenja i izdavanja potvrde za inovativne tehnologije koje smanjuju emisije CO2 iz osobnih automobila sukladno članku 12. Uredbe (EZ) br. 443/2009.
Članak 2.
Područje primjene
1. Sve tehnologije koje su obuhvaćena sljedećim mjerama koje su dio integriranog pristupa iz članka 1. Uredbe (EZ) br. 443/2009 ne smatraju se inovativnim tehnologijama:
(a)
poboljšanje učinkovitosti klimatizacijskih sustava;
(b)
sustavi za praćenje tlaka u gumama koji spadaju u područje primjene Uredbe (EZ) br. 661/2009;
(c)
otpor kotrljanja guma koji spadaju u područje primjene Uredaba (EZ) br. 661/2009 i (EZ) br. 1222/2009;
(d)
pokazatelji mijenjanja brzina koji spadaju u područje primjene Uredbe (EZ) br. 661/2009;
(e)
korištenje biogoriva.
2. Zahtjev za određenu tehnologiju može se podnijeti na temelju ove Uredbe, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
tehnologija je ugrađena u 3 % ili manje svih novih osobnih automobila koji su registrirani 2009. godine;
(b)
tehnologija se odnosi na elemente koji su bitni za učinkovito funkcioniranje vozila i kompatibilna je s Direktivom 2007/46/EZ.
Članak 3.
Definicije
Uz definicije pojmova iz članaka 2. i 3. Uredbe (EZ) br. 443/2009 primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„inovativna tehnologija” znači tehnologija ili kombinacija tehnologija sa sličnim tehničkim značajkama i karakteristikama gdje se uštede CO2 mogu dokazati koristeći jednu metodu ispitivanja i gdje svaka pojedina tehnologija u kombinaciji spada u područje primjene članka 2.;
(b)
„dobavljač” znači proizvođač inovativne tehnologije koji je odgovoran za osiguranje sukladnosti proizvodnje ili njegov ovlašteni predstavnik u Zajednici ili uvoznik;
(c)
„podnositelj zahtjeva” znači proizvođač ili dobavljač koji predaje zahtjev za odobrenje inovativne tehnologije kao eko-inovacije;
(d)
„eko-inovacija” znači inovativna tehnologija s pratećom metodom ispitivanja koju je odobrila Komisija u skladu s ovom Uredbom;
(e)
„neovisno ovlašteno tijelo” znači tehnička služba kategorije A ili B iz članka 41. stavka 3. točaka (a) i (b) Direktive 2007/46/EZ koji ispunjava zahtjeve utvrđene u članku 42. predmetne Direktive, uz izuzetak tehničkih servisa utvrđenih u skladu s člankom 41. stavkom 6. Direktive.
Članak 4.
Primjena
1. Zahtjev za odobrenje inovativne tehnologije kao eko-inovacije podnosi se Komisiji u pisanom obliku. Zahtjev i sva popratna dokumentacija također se podnose elektroničkom poštom ili putem elektroničkog nosača podataka ili se učitavaju na poslužitelj kojim upravlja Komisija. U pisanom se zahtjevu navodi sva popratna dokumentacija.
2. Zahtjev sadržava sljedeće:
(a)
detalje za kontakt podnositelja zahtjeva;
(b)
opis inovativne tehnologije i način na koji se ugrađuje u vozilo, uključujući dokaze da je ta tehnologija obuhvaćena člankom 2.;
(c)
sažet opis inovativne tehnologije, uključujući detalje koji dokazuju ispunjavanje uvjeta propisanih u članku 2. stavku 2., kao i metode ispitivanja iz točke (e) tog stavka, koji su prilikom podnošenja zahtjeva Komisiji javno dostupni;
(d)
predviđenu procjenu pojedinih vozila u koja se može, ili u koja se namjerava, ugraditi inovativna tehnologija, i procjenu smanjenja emisija CO2 korištenjem inovativne tehnologije u tim vozilima;
(e)
metodu koja će se koristiti za dokazivanje smanjenja emisija CO2 korištenjem inovativne tehnologije ili, u slučaju da je Komisija već odobrila takvu metodu, uputu na odobrenu metodu;
(f)
dokaze koji pokazuju da:
i.
smanjenje emisija postignuto korištenjem inovativne tehnologije ispunjava granične vrijednosti utvrđene u članku 9. stavku 1., uzimajući u obzir moguće zastarijevanje tehnologije tijekom vremena;
ii.
inovativna tehnologija nije obuhvaćena standardnim ispitnim ciklusom mjerenja CO2 iz članka 12. stavka 2. točke (c) Uredbe (EZ) br. 443/2009 kako je utvrđeno u članku 9. stavku 2. ove Uredbe;
iii.
podnositelj zahtjeva odgovoran je za smanjenje emisija CO2 ugradnjom inovativne tehnologije kako je utvrđeno u članku 9. stavku 3.;
(g)
izvješće o provjeri koje sastavlja neovisno ovlašteno tijelo kako je utvrđeno u članku 7.
Članak 5.
Osnovno vozilo i eko-inovativno vozilo
1. U svrhu dokazivanja emisija CO2 iz članka 8., podnositelj zahtjeva određuje:
(a)
ekoinovativno vozilo u koje se ugrađuje inovativna tehnologija;
(b)
osnovno vozilo u koje se ne ugrađuje inovativna tehnologija, ali je u svim drugim aspektima identično ekoinovativnom vozilu.
2. Ako podnositelj zahtjeva smatra da se informacije iz članaka 8. i 9. mogu dokazati bez korištenja osnovnog vozila i eko-inovativnog vozila kako se navodi u stavku 1. ovog članka, zahtjev mora sadržavati potrebne detalje koji opravdavaju zaključak i metodu koja daje istovjetne rezultate.
Članak 6.
Metoda ispitivanja
1. Metoda ispitivanja iz članka 4. stavka 2. točke (e) mora osigurati rezultate koji su provjerljivi, ponovljivi i usporedivi. Na realan način mora dokazati koristi inovativne tehnologije za smanjenje emisija CO2 s uvjerljivom statističkom važnošću i, prema potrebi, uzeti u obzir interakciju s drugim eko-inovacijama.
2. Komisija objavljuje smjernice za pripremu metoda ispitivanja za različite moguće inovativne tehnologije koje ispunjavaju kriterije iz stavka 1.
Članak 7.
Izvješće o provjeri
1. Izvješće o provjeri iz članka 4. stavka 2. točke (g) sastavlja neovisno ovlašteno tijelo koje nije dio podnositelja zahtjeva ili na bilo koji dugi način povezano s njim.
2. Za potrebe izvješća o provjeri, neovisno ovlašteno tijelo:
(a)
provjerava jesu li ispunjeni kriteriji prihvatljivosti iz članka 2. stavka 2;
(b)
provjerava da informacije navedene u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (f) udovoljavaju kriterijima iz članka 9.;
(c)
provjerava je li metoda ispitivanja iz članka 4. stavka 2. točke (e) primjerena za utvrđivanje ušteda CO2 korištenjem inovativne tehnologije za relevantna vozila iz članka 4. stavka 2. točke (d) te da ispunjava minimalne zahtjeve iz članka 6. stavka 1.;
(d)
provjerava je li inovativna tehnologija kompatibilna s relevantnim zahtjevima koji su određeni za homologaciju tipa vozila;
(e)
daje izjavu da ispunjava zahtjeve iz stavka 1. ovog članka.
3. S ciljem potvrđivanja ušteda CO2 u skladu s člankom 11., neovisno ovlašteno tijelo, na zahtjev proizvođača, sastavlja izvješće o interakciji između više eko-inovacija koje su ugrađene u jedan tip, varijantu ili izvedbu vozila.
U izvješću se navode uštede CO2 različitih eko-inovacija uzimajući u obzir utjecaj njihove interakcije.
Članak 8.
Prikaz emisija CO2
1. Za određen broj vozila koja predstavljaju pojedinačna vozila kako je navedeno u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (d), prikazane su sljedeće emisije CO2:
(a)
emisije CO2 iz osnovnog vozila i iz eko-inovativnog vozila s ugrađenom inovativnom tehnologijom koja je u pogonu, dobivene primjenom metode iz članka 4. stavka 2. točke (e);
(b)
emisije CO2 iz osnovnog vozila i iz eko-inovativnog vozila s ugrađenom inovativnom tehnologijom koja je u pogonu, dobivene primjenom standardnog ispitnog ciklusa iz članka 12. stavka 2. točke (c) Uredbe (EZ) br. 443/2009.
Prikaz emisija CO2 u skladu s točkama (a) i (b) prvog podstavka izvodi se u testnim uvjetima koji su identični za sva ispitivanja.
2. Ukupne uštede za pojedino vozilo predstavljaju razliku između emisija prikazanih u skladu s točkom (a) iz prvog podstavka stavka 1.
Kada postoji razlika između emisija prikazanih u skladu s točkom (b) prvog podstavka stavka 1., ta se razlika oduzima od ukupnih ušteda prikazanih u skladu s točkom (a) prvog podstavka stavka 1.
Članak 9.
Kriteriji prihvatljivosti
1. Najmanje smanjenje ostvareno korištenjem inovativne tehnologije iznosi 1g CO2/km. Taj se prag smatra ispunjenim kada ukupne uštede inovativne tehnologije prikazane u skladu s člankom 8. stavkom 2. iznose 1g CO2/km ili više.
2. Kada ukupne uštede inovativne tehnologije ne uključuju uštede prikazane prema standardnom ispitnom ciklusu u skladu s člankom 8. stavkom 2., smatra se da inovativna tehnologija nije obuhvaćena standardnim ispitnim ciklusom.
3. Tehnički opis inovativne tehnologije iz članka 4. stavka 2. točke (b) navodi potrebne detalje koji dokazuju da učinkovitost tehnologije u smanjivanju CO2 ne ovisi o postavkama ili opcijama koje su izvan kontrole podnositelja zahtjeva.
Kada se opis temelji na pretpostavkama, te pretpostavke moraju biti provjerljive i temeljene na uvjerljivim i neovisnim statističkim dokazima koji potkrepljuju te pretpostavke i njihovu primjenjivost u cijeloj Uniji.
Članak 10.
Ocjena zahtjeva za odobrenje eko-inovacije
1. Po primitku zahtjeva Komisija javno objavljuje sažetak opisa inovativne tehnologije i metode ispitivanja iz članka 4. stavka 2. točke (c).
2. Komisija ocjenjuje zahtjev i, u roku od 9 mjeseci od primitka potpunog zahtjeva, odobrava inovativnu tehnologiju kao eko-inovaciju zajedno s metodom ispitivanja, osim ako nije uložen prigovor u pogledu prihvatljivosti tehnologije ili primjerenosti metode ispitivanja.
U odluci o odobrenju inovativne tehnologije kao eko-inovacije detaljno se navode informacije potrebne za izdavanje potvrde o uštedama CO2 u skladu s člankom 11. ove Uredbe, podložno iznimkama od prava javnog uvida u dokumente utvrđene u Uredbi (EZ) br. 1049/2001.
3. Komisija može zatražiti da se predložena metoda ispitivanja prilagodi ili može zatražiti korištenje druge odobrene metode ispitivanja od one koju je predložio podnositelj zahtjeva. Tada se traži mišljenje podnositelja zahtjeva o izboru metode ispitivanja.
4. Razdoblje ocjenjivanja može se produljiti za 5 mjeseci ako Komisija utvrdi da, zbog složenosti inovativne tehnologije i prateće metode ispitivanja ili zbog veličine i sadržaja zahtjeva, zahtjev ne može primjereno ocijeniti u roku razdoblja za ocjenjivanje od 9 mjeseci.
Komisija u roku od 40 dana od primitka zahtjeva obavješćuje podnositelja zahtjeva o produljenju razdoblja za ocjenjivanje.
Članak 11.
Izdavanje potvrde o uštedama CO2 od eko-inovacija
1. Proizvođač koji želi iskoristiti smanjenje svojih prosječnih specifičnih emisija CO2 radi ispunjavanja određenih ciljnih vrijednosti kroz uštede CO2 korištenjem eko-inovacija mora podnijeti zahtjev tijelu za homologaciju u smislu Direktive 2007/46/EZ za izdavanje potvrde o EZ homologaciji tipa vozila s ugrađenom eko-inovacijom. Zahtjev za izdavanje potvrde, osim dokumenata koji sadrže potrebne informacije navedene u članku 6. Direktive 2007/46/EZ, sadrži uputu na odluku Komisije kojom odobrava eko-inovaciju u skladu s člankom 10. stavkom 2. Uredbe.
2. Uštede CO2 ostvarene korištenjem eko-inovacije kojima je izdana potvrda koje su prikazane u skladu s člankom 8. ove Uredbe navode se odvojeno u dokumentaciji o homologaciji i potvrdi o sukladnosti u skladu s Direktivom 2007/46/EZ, na temelju ispitivanja koja provode tehničke službe u skladu s člankom 11. te Direktive, koristeći odobrene metode ispitivanja.
Ako su uštede CO2 za određeni tip, varijantu ili izvedbu niže od graničnih vrijednosti utvrđenih u članku 9. stavku 1., uštedama se ne izdaje potvrda.
3. Ako vozilo ima ugrađeno više od jedne eko-inovacije, uštede CO2 prikazuju se zasebno za svaku eko-inovaciju u skladu s postupkom utvrđenim u članku 8. stavku 1. Zbroj dobivenih ušteda koje su određene u skladu s člankom 8. stavkom 2. za svaku eko-inovaciju daju ukupan zbroj ušteda CO2 radi izdavanje potvrde takvom vozilu.
4. Ako nije moguće isključiti interakciju između nekoliko eko-inovacija koje su ugrađene u jedno vozilo zbog njihove očito drukčije prirode, proizvođač to mora naznačiti u zahtjevu koji podnosi tijelu za homologaciju i mora dostaviti izvješće koje sastavlja neovisno ovlašteno tijelo o utjecaju interakcije na uštede eko-inovacije u vozilu iz članka 7. stavka 3.
Ako su, zbog interakcije, ukupne uštede manje od 1g CO2/km puta broj eko-inovacija, samo one uštede zbog eko-inovacije koje ispunjavaju granične vrijednosti utvrđene u članku 9. stavku 1. uzimaju se u obzir pri izračunavanju ukupnih ušteda u skladu sa stavkom 3. ovog članka.
Članak 12.
Preispitivanje izdanih potvrda
1. Komisija osigurava da se sve potvrde i uštede CO2 koje se pripisuju pojedinom vozilu provjeravaju na ad hoc osnovi.
Ako utvrdi da nema razlike između potvrđenih ušteda CO2 i ušteda koje je provjerila koristeći odgovarajuću metodu ili metode ispitivanja, Komisija obavješćuje proizvođača o svojim nalazima.
U roku od 60 dana od primitka obavijesti proizvođač može dostaviti Komisiji dokaze koji prikazuju točnost potvrđenih ušteda CO2. Na zahtjev Komisije potrebno je dostaviti izvješće o interakciji različitih eko-inovacija iz članka 7. stavka 3.
2. Ako dokazi iz stavka 1. nisu dostavljeni u naznačenom roku, ili ako se utvrdi da dostavljeni dokazi nisu zadovoljavajući, Komisija može odlučiti da ne uzme u obzir potvrđene uštede CO2 prilikom izračuna prosječnih specifičnih emisija tog proizvođača za sljedeću kalendarsku godinu.
3. Proizvođač čije se potvrđene uštede CO2 više ne uzimaju u obzir može podnijeti zahtjev za izdavanje nove potvrde predmetnim vozilima u skladu s postupkom koji je utvrđen u članku 11.
Članak 13.
Objavljivanje informacija
Podnositelj zahtjeva koji zatraži da se podaci dostavljeni prema ovoj Uredbi smatraju povjerljivima dužan je opravdati razlog zbog kojeg se primjenjuju bilo koje iznimke naveden u članku 4. Uredbe (EZ) br. 1049/2001.
Članak 14.
Preispitivanje
Ova se Uredba i eko-inovacije odobrene sukladno ovoj Uredbi preispituju najkasnije do 31. prosinca 2015. godine.
Članak 15.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 25. srpnja 2011.