ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 13. července 2010
v souladu s čl. 140 odst. 2 Smlouvy o přijetí eura Estonskem ke dni 1. ledna 2011
(2010/416/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“), a zejména na čl. 140 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na zprávu Evropské komise,
s ohledem na zprávu Evropské centrální banky,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na jednání Evropské rady,
s ohledem na doporučení členů Rady zastupujících členské státy, jejichž měnou je euro,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 1. ledna 1999 byla zahájena třetí etapa hospodářské a měnové unie (dále jen „HMU“). Rada v rozhodnutí 98/317/ES (1) na svém zasedání na úrovni hlav států nebo předsedů vlád konaném v Bruselu dne 3. května 1998 rozhodla, že Belgie, Německo, Španělsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko a Finsko splnily podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 1999.
(2)
Rozhodnutím 2000/427/ES (2) Rada rozhodla, že Řecko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2001. Rozhodnutím 2006/495/ES (3) Rada rozhodla, že Slovinsko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2007. Rozhodnutími 2007/503/ES (4) a 2007/504/ES (5) Rada rozhodla, že Kypr a Malta splnily podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2008. Rozhodnutím 2008/608/ES (6) Rada rozhodla, že Slovensko splnilo podmínky nezbytné pro přijetí jednotné měny ke dni 1. ledna 2009.
(3)
Spojené království v souladu s odstavcem 1 Protokolu o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Radě, že nemá v úmyslu vstoupit do třetí etapy HMU ke dni 1. ledna 1999. Toto oznámení se od té doby nezměnilo. V souladu s odstavcem 1 Protokolu o některých ustanoveních týkajících se Dánska připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství a v souladu s rozhodnutím, jež přijaly hlavy států nebo předsedové vlád v Edinburghu v prosinci 1992, oznámilo Dánsko Radě, že se nezúčastní třetí etapy HMU. Dánsko nepožádalo o zahájení postupu podle čl. 140 odst. 2 Smlouvy.
(4)
Na Švédsko se na základě rozhodnutí 98/317/ES vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy. V souladu s článkem 4 aktu o přistoupení z roku 2003 se na Českou republiku, Estonsko, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko a Polsko vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy. V souladu s článkem 5 aktu o přistoupení z roku 2005 se na Bulharsko a Rumunsko vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy.
(5)
Evropská centrální banka (dále jen „ECB“) byla založena dne 1. července 1998. Evropský měnový systém byl nahrazen mechanismem směnných kurzů, jehož vytvoření bylo dohodnuto usnesením Evropské rady ze dne 16. června 1997 o zřízení mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie (7). Postupy používané v rámci mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie (ERM II) byly upraveny v Dohodě mezi Evropskou centrální bankou a národními centrálními bankami členských států mimo eurozónu o provozních postupech mechanismu směnných kurzů ve třetí etapě hospodářské a měnové unie, ze dne 16. března 2006 (8).
(6)
V čl. 140 odst. 2 Smlouvy je stanoven postup pro zrušení výjimky dotyčných členských států. Alespoň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka, Komise a ECB podávají Radě zprávu postupem podle čl. 140 odst. 1 Smlouvy. Poslední pravidelné konvergenční zprávy Komise a ECB byly přijaty v květnu 2010.
(7)
Vnitrostátní právní předpisy členských států, včetně statutů jejich národních centrálních bank, se podle potřeby upraví, aby byla zajištěna jejich slučitelnost s články 130 a 131 Smlouvy a se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB a ECB“). Zprávy Komise a ECB poskytují podrobné posouzení slučitelnosti právních předpisů Estonska s články 130 a 131 Smlouvy a se statutem ESCB a ECB.
(8)
Podle článku 1 protokolu č. 13 o kritériích konvergence (dále jen „protokol“) se kritériem cenové stability, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 první odrážce Smlouvy, rozumí, že členský stát vykazuje dlouhodobě udržitelnou cenovou stabilitu a že jeho průměrná míra inflace měřená v průběhu jednoho roku před šetřením nepřekračuje o více než 1,5 procentního bodu míru inflace nejvýše tří členských států, které v oblasti cenové stability dosáhly nejlepších výsledků. Pro účely kritéria cenové stability se inflace měří pomocí harmonizovaných indexů spotřebitelských cen (HISC), definovaných nařízením Rady (ES) č. 2494/95 ze dne 23. října 1995 o harmonizovaných indexech spotřebitelských cen (9). K posouzení kritéria cenové stability byla změřena inflace členského státu pomocí procentuální změny aritmetického průměru 12 měsíčních indexů ve srovnání s aritmetickým průměrem 12 měsíčních indexů za předchozí období. Ve zprávách Komise a ECB se hodnotila referenční hodnota vypočítaná jako jednoduchý aritmetický průměr míry inflace tří členských států, které dosáhly nejlepších výsledků v oblasti cenové stability, plus 1,5 procentního bodu.
Ve jednoletém období, které skončilo v březnu 2010, byla vypočítaná referenční hodnota 1,0 procento a jako tři členské státy, které dosáhly nejlepších výsledků v oblasti cenové stability, byly použity Portugalsko s mírou inflace - 0,8, Estonsko s mírou inflace - 0,7 a Belgie s mírou inflace - 0,1 procenta. Za současné ekonomické situace, která se vyznačují rozsáhlým společným negativním šokem, kdy velké množství zemí čelí obdobím negativní míry inflace, se zdá být oprávněné vyloučit ze skupiny států s nejlepšími výsledky ty země, jejichž průměrná míra inflace je výrazně vzdálená od průměru eurozóny (0,3 % v březnu 2010) - v souladu s předchozí konvergenční zprávou z roku 2004 - jelikož země, které jsou takto vzdálené od průměru, nemohou být rozumně považovány za země s nejlepšími výsledky v oblasti cenové stability a zahrnutí těchto zemí by silně ovlivnilo referenční hodnotu, a tím spravedlnost kritéria. V březnu 2010 tak bylo vyloučeno Irsko jako jediná země, jejíž průměrná míra inflace za dvanáct měsíců (- 2,3 % v březnu 2010) se výrazně odchylovala od průměru eurozóny a ostatních členských států, zejména v důsledku silného hospodářského poklesu.
(9)
Podle článku 2 protokolu se kritériem stavu veřejných financí, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 druhé odrážce Smlouvy, rozumí, že v době šetření se na členský stát nevztahuje rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6 Smlouvy o existenci nadměrného schodku.
(10)
Podle článku 3 protokolu o kritériích konvergence, připojeného ke Smlouvě, se kritériem účasti v mechanismu směnných kurzů Evropského měnového systému, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 třetí odrážce Smlouvy, rozumí, že členský stát alespoň po dobu posledních dvou let před šetřením dodržoval normální fluktuační rozpětí stanovené mechanismem směnných kurzů (ERM) Evropského měnového systému, aniž by byl směnný kurz vystaven silným tlakům. Zejména pak nesměl členský stát v tomto období z vlastního podnětu devalvovat dvoustranný střední kurz své měny vůči euru. Od 1. ledna 1999 poskytuje ERM II rámec pro posuzování plnění kritéria směnného kurzu. Komise a ECB při posuzování plnění tohoto kritéria ve svých zprávách zkoumaly dvouleté období, jež skončilo 23. dubna 2010.
(11)
Podle článku 4 protokolu se kritériem konvergence úrokových sazeb, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 čtvrté odrážce Smlouvy, rozumí, že v průběhu jednoho roku před šetřením průměrná dlouhodobá nominální úroková sazba členského státu nepřekračovala o více než 2 procentní body úrokovou sazbu nejvýše tří členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků. Pro účely kritérií konvergence úrokových sazeb byly použity srovnatelné úrokové sazby desetiletých reprezentativních státních dluhopisů. Estonsko, které bylo v březnu 2010 jedním z členských států s nejlepšími výsledky v oblasti cenové stability, nemá harmonizované reprezentativní dlouhodobé státní dluhopisy nebo jiné srovnatelné cenné papíry, které by bylo možno pro výpočet referenční hodnoty použít. Proto se v souladu s ustanovením protokolu (který odkazuje na „nejvýše tři členské státy, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků“) k posouzení plnění kritéria úrokových sazeb ve zprávách Komise a ECB hodnotila referenční hodnota vypočítaná jako jednoduchý aritmetický průměr dlouhodobých nominálních úrokových sazeb ostatních dvou členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků, plus dva procentní body. Na tomto základě byla referenční hodnota v jednoletém období, které skončilo v březnu 2010, určena jako průměr míry inflace v Portugalsku (4,2 %) a Belgii (3,8 %) plus dva procentní body a činila 6,0 procent.
(12)
Podle článku 5 protokolu má statistické údaje použité při současném posouzení plnění kritérií konvergence poskytnout Komise. Údaje pro přípravu tohoto rozhodnutí Komise poskytla. Rozpočtové údaje poskytla Komise poté, co členské státy do 1. dubna 2010 podaly zprávu v souladu s nařízením Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (10).
(13)
Na základě zpráv předložených Komisí a ECB o pokroku, jehož Estonsko dosáhlo při plnění svých závazků týkajících se uskutečňování hospodářské a měnové unie, dospěla Komise k závěru, že:
a)
Vnitrostátní právní předpisy Estonska, včetně statutu národní centrální banky, jsou slučitelné s články 130 a 131 Smlouvy a se statutem ESCB a ECB.
b)
Pokud jde o to, jak Estonsko plní konvergenční kritéria uvedená ve čtyřech odrážkách čl. 140 odst. 1 Smlouvy:
-
průměrná inflace v Estonsku v roce, který skončil v březnu 2010, činila - 0,7 procenta, což je výrazně méně než referenční hodnota, a i v následujících měsících pravděpodobně zůstane pod referenční hodnotou,
-
na Estonsko se nevztahuje žádné rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku a v roce 2009 zde schodek rozpočtu činil 1,7 % HDP,
-
Estonsko je členem ERM II ode dne 28. června 2004; ve dvouletém období, které skončilo dne 23. dubna 2010, nebyl na estonskou korunu vyvinut silný tlak a během své účasti se estonská koruna neodchýlila od středního kurzu ERM II,
-
v Estonsku nejsou v důsledku velmi nízké úrovně veřejného dluhu dostupné reprezentativní dlouhodobé státní dluhopisy nebo jiné srovnatelné cenné papíry, které se používají pro posouzení stálosti konvergence projevující se v dlouhodobých úrokových sazbách. Zatímco v době vrcholící krize vnímání rizika vůči Estonsku na finančních trzích vzrostlo, jeho vývoj v průběhu referenčního období, jakož i obecnější hodnocení stálosti konvergence, včetně zaznamenané fiskální politiky a srovnatelně pružnějšího hospodářství Estonska, dávají za pravdu kladnému hodnocení Estonska při plnění kritéria dlouhodobých úrokových sazeb.
c)
Na základě hodnocení slučitelnosti právních předpisů a splnění konvergenčních kritérií a s přihlédnutím k dalším faktorům Estonsko splňuje podmínky pro přijetí eura.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Estonsko splňuje podmínky nezbytné pro přijetí eura. Výjimka ve vztahu k Estonsku uvedená v článku 4 aktu o přistoupení z roku 2003 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2011.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. července 2010.
32010D0416
L 196/24
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
01.01.2011.
ODLUKA VIJEĆA
od 13. srpnja 2010.
u skladu s člankom 140. stavkom 2. Ugovora o usvajanju eura u Estoniji 1. siječnja 2011.
(2010/416/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije (Ugovor), a posebno njegov članak 140. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir izvješće Europske komisije,
uzimajući u obzir izvješće Europske središnje banke,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,
uzimajući u obzir raspravu Europskog vijeća,
uzimajući u obzir preporuku članova Vijeća država članica čija je valuta euro,
budući da:
(1)
Treća faza ekonomske i monetarne unije (EMU) započela je 1. siječnja 1999. Odlukom 98/317/EZ (1) Vijeće je na sastanku 3. svibnja 1998. u Bruxellesu u sastavu šefova država i vlada odlučilo da su Belgija, Njemačka, Španjolska, Francuska, Irska, Italija, Luksemburg, Nizozemska, Austrija, Portugal i Finska ispunile potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 1999.
(2)
Odlukom 2000/427/EZ (2) Vijeće je odlučilo da je Grčka ispunila potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 2001. Odlukom 2006/495/EZ (3) Vijeće je odlučilo da je Slovenija ispunila potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 2007. Odlukama 2007/503/EZ (4) i 2007/504/EZ (5) Vijeće je odlučilo da su Cipar i Malta ispunili potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 2008. Odlukom 2008/608/EZ (6) Vijeće je odlučilo da je Slovačka ispunila potrebne uvjete za usvajanje jedinstvene valute 1. siječnja 2009.
(3)
U skladu sa stavkom 1. Protokola o određenim odredbama koje se odnose na Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i Sjeverne Irske priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice, Ujedinjena Kraljevina obavijestila je Vijeće da 1. siječnja 1999. ne namjerava preći u treću fazu EMU. Ova obavijest nije mijenjana. U skladu s stavkom 1. Protokola o određenim odredbama koje se odnose na Dansku priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice i odlukom šefova država ili vlada donesenom u Edinburgu u prosincu 1992., Danska je obavijestila Vijeća da neće sudjelovati u trećoj fazi EMU-a. Danska nije zatražila pokretanje postupka iz članka 140. stavka 2. Ugovora.
(4)
Na temelju Odluke 98/317/EZ, za Švedsku vrijedi odstupanje kako je određeno u članku 139. stavku 1. Ugovora. U skladu s člankom 4. Akta o pristupanju iz 2003. za Češku, Estoniju, Latviju, Litvu, Mađarsku i Poljsku vrijedi odstupanje kako je utvrđeno člankom 139. stavkom 1. Ugovora. U skladu s člankom 5. Akta o pristupanju iz 2005. za Bugarsku i Rumunjsku vrijedi odstupanje kako je utvrđeno člankom 139. stavkom 1. Ugovora.
(5)
Europska središnja banka (ESB) osnovana je 1. srpnja 1998. Europski monetarni sustav zamijenjen je europskim tečajnim mehanizmom čija je uspostava usuglašena rezolucijom Europskog vijeća o uspostavi europskog tečajnog mehanizma u trećoj fazi ekonomske i monetarne unije od 16. lipnja 1997. (7) Postupci predviđeni za tečajni mehanizam u trećoj fazi ekonomske i monetarne unije (ERM II) utvrđeni su Sporazumom od 16. ožujka 2006. između Europske središnje banke i nacionalnih središnjih banaka država članica izvan europodručja o utvrđivanju operativnih postupaka za europski tečajni mehanizam u trećoj fazi ekonomske i monetarne unije (8).
(6)
Člankom 140. stavkom 2. Ugovora određeni su postupci za stavljanje odstupanja izvan snage za dotične države članice. Komisija i ESB najmanje jednom u dvije godine ili na zahtjev države članice s odstupanjem izvješćuju Vijeće u skladu s postupkom utvrđenim u članku 140. stavku 1. Ugovora. Posljednja redovita konvergencijska izvješća Komisije i ESB-a donesena su u svibnju 2010.
(7)
Nacionalno zakonodavstvo država članica, uključujući statute nacionalnih središnjih banaka, trebalo bi prema potrebi prilagoditi kako bi se osigurala usklađenost s člancima 130. i 131. Ugovora i Statutom Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (Statut ESSB-a i ESB-a). Izvješća Komisije i ESB-a osiguravaju detaljnu procjenu usklađenosti zakonodavstva Estonije s člancima 130. i 131. Ugovora i Statuta ESSB-a i ESB-a.
(8)
Prema članku 1. Protokola br. 13 o konvergencijskim kriterijima (Protokol), kriterij stabilnosti cijena iz članka 140. stavka 1. prve alineje Ugovora znači da država članica ima održivu razinu cijena i prosječnu stopu inflacije, promatrano tijekom jedne godine uoči provjere, koja ne prelazi za više od 1,5 postotnih bodova stopu inflacije u najviše trima državama članicama koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena. Za potrebe kriterija stabilnosti cijena, inflacija se mjeri harmoniziranim indeksima potrošačkih cijena (HICP) određenim u Uredbi Vijeća (EZ) br. 2494/95 od 23. listopada 1995. o harmoniziranim indeksima potrošačkih cijena (9). Kako bi se ocijenilo ispunjavanje kriterija stabilnosti cijena, inflacija države članice mjeri se postotnom promjenom aritmetičke sredine 12 mjesečnih indeksa u odnosu na aritmetičku sredinu 12 mjesečnih indeksa prethodnog razdoblja. Izvješća Komisije i ESB-a uzimaju u obzir referentnu vrijednost izračunanu kao jednostavnu aritmetičku sredinu stopa inflacije triju država članica koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena uvećanu za 1,5 postotni bod.
Tijekom jednogodišnjeg razdoblja sa završetkom u ožujku 2010. izračunana referentna vrijednost inflacije bila je 1 posto, pri čemu su Portugal, Estonija i Belgija bile tri države članice koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena te stopama inflacije od 0,8 %, 0,7 % odnosno 0,1 %. U trenutačnim gospodarskim okolnostima koje karakterizira veliki sveopći negativni šok i u kojima se brojne države suočavaju s razdobljima negativnih stopa inflacije, čini se opravdanim iz kategorije država članica koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena isključiti države čija se prosječna stopa inflacije znatno razlikuje od prosječne inflacije europodručja (0,3 % u ožujku 2010.) - u skladu s presedanom iz konvergencijskog izvješća za 2004. - budući da države s takvim odstupanjima nije moguće opravdano procijeniti kao države koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena te bi njihovo uključivanje značajno utjecalo na referentnu vrijednost, a time i na pravednost kriterija. U ožujku 2010. to je dovelo do isključivanja Irske, jedine države čija je prosječna stopa inflacije u razdoblju od 12 mjeseci (u ožujku 2010. iznosila je - 2,3 %) značajno odstupala od prosjeka u europodručju i drugim državama članicama, prije svega kao odraz značajnoga gospodarskog pada.
(9)
U skladu s člankom 2. Protokola, kriterij proračunskog stanja iz članka 140. stavka 1. druge alineje Ugovora znači da u trenutku provjere država članica nije predmetom Odluke Vijeća na temelju članka 126. stavka 6. Ugovora o postojanju prekomjernog deficita.
(10)
U sladu s člankom 3. Protokola, kriterij sudjelovanja u europskom tečajnom mehanizmu Europskog monetarnog sustava iz članka 140. stavka 1. treće alineje Ugovora znači da je država članica poštovala normalan raspon fluktuacija tečajnog mehanizma europskog monetarnog sustava bez ozbiljnih napetosti najmanje dvije godine prije provjere. Osobito, država članica tijekom tog razdoblja nije na vlastitu inicijativu devalvirala bilateralni središnji paritet svoje valute u odnosu na euro. Od 1. siječnja 1999. ERM II osigurava okvir za ocjenjivanje ispunjavanja tečajnog kriterija. Pri ocjenjivanju ispunjavanja tog kriterija Komisija i ESB su u svojim izvješćima provjerili dvogodišnje razdoblje sa završetkom 23. travnja 2010.
(11)
U skladu s člankom 4. Protokola, kriterij konvergencije kamatnih stopa iz članka 140. stavka 1. četvrte alineje Ugovora znači da je država članica tijekom jedne promatrane godine prije provjere imala prosječnu nominalnu dugoročnu kamatnu stopu koja ne prelazi za više od dva postotna boda kamatnu stopu najviše triju država članica koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena. Za potrebe kriterija konvergencije kamatnih stopa korištene su usporedive kamatne stope desetogodišnjih referentnih vrijednosti državnih obveznica. Estonija koja je bila jedna od država članica koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena u ožujku 2010. nema jedinstvene referentne dugoročne državne obveznice ili usporedivog vrijednosnog papira koji bi se mogao upotrijebiti za izračun referentne vrijednosti. Stoga, u skladu s tekstom Protokola (koji se odnosi na „najviše trima državama članicama koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena”), Komisija i ESB pri ocjeni ispunjavanja kriterija kamatne stope u svojim izvješćima uzimaju u obzir referentnu vrijednost izračunanu kao jednostavnu aritmetičku sredinu nominalne dugoročne kamatne stope preostalih dviju najuspješnijih država članica po stabilnosti cijena uvećanu za dva postotna boda. Na temelju toga, referentna vrijednost tijekom jednogodišnjeg razdoblja sa završetkom u ožujku 2010. iznosila je 6,0 posto, što predstavlja prosjek kamatnih stopa u Portugalu (4,2 %) i Belgiji (3,8 %) uvećano za dva postotna boda.
(12)
U skladu s člankom 5. Protokola, Komisija osigurava podatke koji se koriste u trenutačnoj ocjeni ispunjavanja konvergencijskih kriterija. Za pripremu ove Odluke podatke je osigurala Komisija. Proračunske podatke osigurala je Komisija na temelju izvješća koje su države članice dostavile do 1. travnja 2010. u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 479/2009 od 25. svibnja 2009. o primjeni Protokola o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice (10).
(13)
Na temelju izvješća koje su predstavile Komisija i ESB o napretku Estonije u ispunjavanju obveza u pogledu ostvarenja EMU, Komisija je zaključila:
(a)
u Estoniji je nacionalno zakonodavstvo, uključujući Statut nacionalne središnje banke, usklađeno s člancima 130. i 131. Ugovora te Statutom ESSB-a i ESB-a;
(b)
u pogledu ispunjavanja konvergencijskih kriterija navedenih u četiri alineje članka 140. stavka 1. Ugovora od strane Estonije:
-
prosječna stopa inflacije u Estoniji tijekom jednogodišnjeg razdoblja sa završetkom u ožujku 2010. iznosila je - 0,7 posto, što je značajno ispod referentne vrijednosti te je izgledno da će ostati ispod referentne vrijednosti tijekom predstojećih mjeseci,
-
Estonija nije predmet odluke Vijeća o postojanju prekomjernog deficita, njezin proračunski manjak u 2009. iznosi 1,7 % BDP-a,
-
Estonija je članica ERM II od 28. lipnja 2004.; tijekom dvogodišnjeg razdoblja sa završetkom 23. travnja 2010. estonska kruna nije bila izložena ozbiljnijim napetostima te nije bilo odstupanja od srednjeg tečaja ERM II od početka njezinog sudjelovanja,
-
zbog veoma niske stope estonskog bruto javnog duga, nema raspoloživih referentnih državnih obveznica ni drugih odgovarajućih vrijednosnih papira kako bi se procijenila trajnost ostvarene konvergencije koja se očituje u razini dugoročnih kamatnih stopa. Iako je percepcija rizika Estonije na financijskom tržištu porasla na vrhuncu krize, njezin razvoj tijekom referentnog razdoblja te šira ocjena trajnosti ostvarene konvergencije, uključujući ostvarene rezultate fiskalne politike i relativno fleksibilno gospodarstvo idu u prilog pozitivnoj ocjeni ispunjavanja kriterija o dugoročnim kamatnim stopama od strane Estonije;
(c)
u svjetlu ocjene pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te dodatne čimbenike, Estonija ispunjava potrebne uvjete za usvajanje eura,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Estonija ispunjava potrebne uvjete za usvajanje eura. Odstupanje u korist Estonije iz članka 4. Akta o pristupanju iz 2003. stavlja se izvan snage od 1. siječnja 2011.
Članak 2.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. srpnja 2010.