ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1105/2011/EU
ze dne 25. října 2011
o seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě čl. 17 odst. 3 písm. a) Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 (2) byla rozhodnutími SCH/Com-ex (98) 56 (3) a SCH/Com-ex (99) 14 (4) vytvořena příručka cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem. Tato rozhodnutí by měla být přizpůsobena institucionálnímu a právnímu rámci Unie.
(2)
Seznam cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi by měl být systematicky sledován, aby tak orgány členských států příslušné pro zpracování žádostí o víza a pro provádění kontrol na hranicích měly k dispozici přesné informace o cestovních dokladech předkládaných státními příslušníky třetích zemí. Je třeba modernizovat a zefektivnit jak výměnu informací mezi členskými státy o vydávaných cestovních dokladech a o uznávání těchto cestovních dokladů členskými státy, tak i zveřejňování celého souboru těchto informací.
(3)
Seznam cestovních dokladů slouží dvěma účelům: na jedné straně umožňuje orgánům příslušným pro provádění kontrol na hranicích ověřovat, zda je daný cestovní doklad uznáván pro účely překročení vnějších hranic ve smyslu čl. 5 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (5); na straně druhé umožňuje konzulárním pracovníkům ověřovat, zda členské státy uznávají daný cestovní doklad pro účely připojení vízového štítku.
(4)
Podle čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (6) je třeba v rámci místní schengenské spolupráce vypracovat seznam cestovních dokladů vydávaných hostitelskou zemí, který nemusí být úplný.
(5)
Je třeba zavést mechanismus, který zajistí průběžnou aktualizaci seznamu cestovních dokladů.
(6)
Vzhledem k tomu, že v souvislosti s případným uznáváním cestovních dokladů je důležité jejich zabezpečení, měla by Komise ve spolupráci s odborníky z členských států podle potřeby poskytnout technické posouzení.
(7)
Členské státy jsou a nadále by měly zůstat příslušné pro uznávání cestovních dokladů s cílem umožnit držiteli překročení vnějších hranic a připojit vízový štítek.
(8)
Členské státy by měly oznámit svůj postoj ke všem cestovním dokladům a usilovat o harmonizaci svých postojů k různým typům cestovních dokladů. Je třeba vytvořit mechanismus, který by členské státy zavazoval k zaujetí postoje k uznávání či neuznávání cestovních dokladů, jelikož v případě, že členský stát svůj postoj k danému cestovnímu dokladu neoznámí, může jeho držitelům způsobit obtíže. Uvedený mechanismus by neměl bránit členským státům oznámit kdykoli změnu svého postoje.
(9)
Z dlouhodobého hlediska je třeba vytvořit online databázi obsahující vzory všech cestovních dokladů, aby se orgánům příslušným pro provádění kontrol na hranicích a konzulárním pracovníkům usnadnilo ověřování daných cestovních dokladů. Tato databáze by měla být průběžně aktualizována v souladu s případnými změnami dříve oznámeného uznávání či neuznávání daných cestovních dokladů členskými státy.
(10)
Komise by měla sestavit seznam známých smyšlených a kamuflážních cestovních pasů, na něž byla upozorněna členskými státy, který nemusí být úplný. Smyšlené a kamuflážní pasy na tomto seznamu by neměly podléhat uznávání či neuznávání. Držitele by totiž neměly opravňovat k překročení vnějších hranic a neměly by být opatřovány vízem.
(11)
Za účelem zajištění jednotných podmínek pro sestavování a aktualizaci seznamu cestovních dokladů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(12)
Při sestavování a aktualizaci seznamu cestovních dokladů by měl být použit poradní postup, jelikož tyto akty jsou pouhým seznamem vydávaných cestovních dokladů.
(13)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (8), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (9).
(14)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (10), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (11).
(15)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (12).
(16)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(17)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (13); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(18)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (14); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(19)
Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(20)
Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto rozhodnutím se stanoví seznam cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem (dále jen „seznam cestovních dokladů“), a mechanismus sestavování tohoto seznamu.
2. Toto rozhodnutí se vztahuje na cestovní doklady, jako je národní pas (cestovní, diplomatický, služební/úřední nebo zvláštní pas), náhradní cestovní doklad, cestovní doklad pro uprchlíky nebo osoby bez státní příslušnosti, cestovní doklad vydávaný mezinárodními organizacemi nebo laissez-passer.
3. Tímto rozhodnutím není dotčena pravomoc členských států uznávat cestovní doklady.
Článek 2
Sestavení seznamu cestovních dokladů
1. Komise vypracuje seznam cestovních dokladů ve spolupráci se členskými státy na základě informací shromážděných v rámci místní schengenské spolupráce ve smyslu čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 810/2009.
2. Seznam cestovních dokladů se vypracuje poradním postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 3
Členění seznamu cestovních dokladů
1. Seznam cestovních dokladů se skládá ze tří částí.
2. Část I obsahuje cestovní doklady vydávané třetími zeměmi a územními jednotkami uvedenými v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (15).
3. Část II obsahuje následující cestovní doklady vydávané členskými státy, včetně cestovních dokladů vydávaných těmi členskými státy Evropské unie, jež se nepodílejí na přijímání tohoto rozhodnutí, a členskými státy Evropské unie, které dosud plně neuplatňují ustanovení schengenského acquis:
a)
cestovní doklady vydávané státním příslušníkům třetích zemí;
b)
cestovní doklady vydávané uprchlíkům na základě Úmluvy Organizace spojených národů o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951;
c)
cestovní doklady vydávané osobám bez státní příslušnosti na základě Úmluvy Organizace spojených národů o právním postavení osob bez státní příslušnosti ze dne 28. září 1954;
d)
cestovní doklady vydávané osobám, které nejsou státními příslušníky žádné země a které pobývají v členském státě;
e)
cestovní doklady vydávané Spojeným královstvím britským občanům, kteří nejsou pro účely práva Unie státními příslušníky Spojeného království Velké Británie a Severního Irska.
4. Část III obsahuje cestovní doklady vydávané mezinárodními organizacemi.
5. Zařazení daného cestovního dokladu na seznam se obecně vztahuje na všechny dosud platné série tohoto cestovního dokladu.
6. Pokud třetí země nevydává určitý typ cestovního dokladu, uvede se do seznamu cestovních dokladů „nevydává se“.
Článek 4
Oznámení o uznávání či neuznávání cestovních dokladů uvedených na seznamu
1. Členské státy do tří měsíců od obdržení seznamu cestovních dokladů oznámí Komisi svůj postoj k uznávání či neuznávání cestovních dokladů uvedených na seznamu.
2. Neoznámí-li členský stát svůj postoj ve lhůtě uvedené v odstavci 1, dotyčný cestovní doklad se považuje za uznávaný, dokud tento členský stát neoznámí, že doklad neuznává.
3. Členské státy si v rámci výboru uvedeného v čl. 8 odst. 1 vyměňují informace o důvodech uznávání či neuznávání určitých cestovních dokladů s cílem dosáhnout harmonizovaného postoje.
4. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny již dříve oznámeného uznávání či neuznávání daného cestovního dokladu.
Článek 5
Nově vydávané cestovní doklady
1. Členské státy informují Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a) až d).
2. Členské státy informují Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 2, odst. 3 písm. e) a odst. 4 vydávaných třetími zeměmi, členskými státy a mezinárodními organizacemi. Komise vyvine ve spolupráci s členskými státy úsilí s cílem shromáždit vzory nových cestovních dokladů za účelem jejich dalšího sdílení.
3. Komise aktualizuje seznam cestovních dokladů v souladu s přijatými oznámeními a informacemi a vyžádá si od členských států oznámení o jejich postoji k uznávání či neuznávání cestovních dokladů podle článku 4.
4. Aktualizovaný seznam cestovních dokladů se vypracuje poradním postupem podle čl. 8 odst. 2.
Článek 6
Informace o známých smyšlených a kamuflážních pasech
Komise rovněž na základě informací poskytnutých členskými státy sestaví a aktualizuje seznam známých smyšlených a kamuflážních pasů, který nemusí být úplný.
Článek 7
Posouzení cestovních dokladů
1. Komise může pomoci členským státům při technickém posuzování cestovních dokladů tím, že za pomoci odborníků z členských států zajistí technickou analýzu těchto cestovních dokladů, jež zohlední zejména příslušné normy a doporučení Mezinárodní organizace pro civilní letectví.
2. V rámci tohoto posuzování mohou být rovněž, je-li to vhodné, analyzovány podmínky a postupy vydávání cestovních dokladů.
3. Výsledky posuzování uvedených v odstavci 1 a 2 se sdělí členským státům.
Článek 8
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor (Výbor pro cestovní doklady). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 9
Zveřejnění seznamů
Komise poskytuje seznam cestovních dokladů, včetně oznámení podle článku 4, a seznam uvedený v článku 6 členským státům a veřejnosti v pravidelně aktualizované elektronické publikaci.
Článek 10
Zrušující ustanovení
Rozhodnutí SCH/Com-ex (98)56 a SCH/Com-ex (99)14 se zrušují.
Článek 11
Vstup v platnost
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Toto rozhodnutí se použije ode dne svého vstupu v platnost, s výjimkou článku 10, který se použije ode dne, kdy Komise poprvé zveřejní seznam cestovních dokladů.
Článek 12
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
32011D1105
L 287/9
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA br. 1105/2011/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2011.
o popisu putnih isprava koje nositelju omogućuju prijelaz vanjskih granica i u koje se može upisati viza, te o uspostavi mehanizma za uspostavu tog popisa
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Na temelju članka 17. stavka 3. točke (a) Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14.lipnja 1985. (2), odlukama SCH/Com-ex (98)56 (3) i SCH/Com-ex (99)14 (4) uspostavljen je Priručnik putnih isprava koje nositelju omogućuju prijelaz vanjskih granica i u koje se može upisati viza. Te bi se odluke trebale prilagoditi institucionalnom i pravnom okviru Unije.
(2)
Popis putnih isprava koje izdaju treće zemlje trebalo bi sustavno pratiti kako bi se osigurao nadzor. Granice imaju na raspolaganju točne informacije o putnim ispravama koje predoče državljani trećih zemalja. Razmjenu informacija između država članica o izdanim putnim ispravama i o priznavanju tih putnih isprava od strane država članica, te omogućivanju pristupa javnosti cjelokupnom popisu trebalo bi ažurirati i učiniti učinkovitijom.
(3)
Svrha popisa putnih isprava je dvojaka: s jedne strane omogućuje tijelima granične kontrole da provjere je li određena putna isprava priznata za potrebe prijelaza vanjskih granica, kako je to određeno u članku 5. stavku 1. točki (a) Uredbe (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o Zakoniku Zajednice o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (5); s druge strane omogućuje konzularnom osoblju da provjeri priznaju li države članice određenu putnu ispravu za potrebe stavljanja vizne naljepnice.
(4)
Na temelju članka 48. stavka 1. točke (c) Uredbe (EZ) br. 810/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o uspostavi Zakonika Zajednice o vizama (Zakonik o vizama) (6) u okviru schengenske suradnje na lokalnoj razini trebalo bi sastaviti iscrpan popis putnih isprava koje izdaje zemlja domaćin.
(5)
Trebalo bi uspostaviti mehanizam za osiguranje stalnog ažuriranja popisa putnih isprava.
(6)
S obzirom na važnost sigurnosti putnih isprava, u vezi s njihovim mogućim priznavanjem, Komisija bi, uz pomoć stručnjaka iz država članica,, prema potrebi, trebala osigurati tehničko ocjenjivanje.
(7)
Države članice su nadležne, i trebale bi ostati nadležne, za priznavanje putnih isprava za potrebe omogućivanja prijelaza vanjskih granica njihovom nositelju i stavljanje vizne naljepnice.
(8)
Države članice bi trebale obavijestiti o svojem stajalištu u vezi sa svim putnim ispravama te nastojati uskladiti svoja stajališta o različitim vrstama putnih isprava. Budući da neobavješćivanje o stajalištu od strane države članice u vezi s putnom ispravom može nositelju te putne isprave prouzročiti poteškoće, trebalo bi uspostaviti mehanizam kojim se države članice obvezuju da priopće svoje stajalište o priznavanju odnosno nepriznavanju takvih isprava. Taj mehanizam ne bi trebao države članice sprečavati da u bilo kojem trenutku priopće izmjenu svog stajališta.
(9)
Dugoročno bi trebalo uspostaviti mrežnu bazu podataka s uzorcima svih putnih isprava kako bi se tijelima granične kontrole i konzularnom osoblju olakšalo pregled određene putne isprave. Tu bazu podataka bi trebalo ažurirati u skladu sa svim promjenama prethodnih stajališta o priznavanju odnosno nepriznavanju određene putne isprave od strane država članica.
(10)
Za potrebe obavješćivanja Komisija bi trebala sastaviti okvirni popis fantazijskih ili kamuflažnih putovnica (fantasy and camouflage passports) o kojima su je obavijestile države članice. Fantazijske i kamuflažne putovnice koje su na popisu ne bi trebale biti predmet priznavanja ili nepriznavanja. Njihovim nositeljima se ne bi trebao omogućiti prijelaz vanjskih granica i u njih se ne bi trebala upisati viza.
(11)
Za osiguranje jedinstvenih uvjeta za prikupljanje i ažuriranje popisa putnih isprava, na Komisiju bi trebalo prenijeti provedbene ovlasti. Te ovlasti bi trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članice nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (7).
(12)
Za sastavljanje i ažuriranje popisa putnih isprava trebalo bi koristiti savjetodavni postupak, s obzirom na to da ti akti čine samo zbirku izdanih putnih isprava.
(13)
Što se tiče Islanda i Norveške, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma kojeg su sklopili Vijeće Europske unije i Republika Island i Kraljevina Norveška o pridruživanju tih Islanda i Norveške provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (8), koje spadaju u područje iz članka 1. točaka A, B i C Odluke Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim dogovorima za primjenu tog Sporazuma (9).
(14)
Što se tiče Švicarske, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (10), koje spadaju u područje iz članka 1. točaka A, B i C Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (11).
(15)
Što se tiče Lihtenštajna, ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola koji je potpisan između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, koje spadaju u područje iz članka 1. točaka A, B i C Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EU (12).
(16)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. Kako se ova Odluka temelji na schengenskoj pravnoj stečevini, Danska u skladu s člankom 4. toga Protokola u roku šest mjeseci, nakon što Vijeće donese ovu Odluku, odlučuje hoće li Odluku prenijeti u svoje nacionalno pravo.
(17)
Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (13); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
(18)
Ova Odluka predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (14); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.
(19)
Što se tiče Cipra ova Odluka predstavlja akt koji se temelji na schengenskoj pravnoj stečevini ili je na koji drugi način s njom povezan u smislu članka 3. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2003.
(20)
Ova Odluka predstavlja akt koji se temelji na schengenskoj pravnoj stečevini ili je na koji drugi način s njom povezan u smislu članka 4. stavka 2. Akta o pristupanju iz 2005,
DONIJELI SU OVU ODLUKU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ovom se Odlukom uspostavlja popis putnih isprava koje nositelju omogućuju prijelaz vanjskih granica i u koje se može upisati viza (popis putnih isprava) te mehanizam za njegovo sastavljanje.
2. Ova se Odluka primjenjuje na putne isprave kao što su nacionalna putovnica (obična, diplomatska, servisna/službena ili posebna putovnica), privremena putna isprava, putna isprava izbjeglice ili osobe bez državljanstva, putna isprava koju su izdale međunarodne organizacije, ili propusnica.
3. Ova Odluka ne utječe na nadležnost država članica za priznavanje putnih isprava.
Članak 2.
Sastavljanje popisa putnih isprava
1. Komisija sastavlja popis putnih isprava uz pomoć država članica na temelju informacija prikupljenih u okviru schengenske suradnje na lokalnoj razini, kako je navedeno u članku 48. stavku 1. točki (c) Uredbe (EZ) br. 810/2009.
2. Popis putnih isprava sastavlja se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 8. stavka 2.
Članak 3.
Struktura popisa putnih isprava
1. Popis putnih isprava sastavljen je od triju dijelova.
2. U dijelu I. su putne isprave koje su izdale treće zemlje i teritorijalni subjekti navedeni u prilozima I. i II. Uredbi Vijeća (EZ) br. 539/2001 od 15. ožujka 2001. o popisu trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od tog zahtjeva (15).
3. U dijelu II. su sljedeće putne isprave koje su izdale države članice, uključujući isprave koje su izdale države članice Europske unije koje ne sudjeluju u donošenju ove Odluke i države članice Europske unije koje još ne primjenjuju u cijelosti odredbe schengenske pravne stečevine:
(a)
putne isprave izdane državljanima trećih zemalja;
(b)
putne isprave izdane izbjeglicama u skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o statusu izbjeglica od 28. srpnja 1951.
(c)
putne isprave izdane osobama bez državljanstva u skladu s Konvencijom Ujedinjenih naroda o statusu osoba bez državljanstva od 28. rujna 1954.
(d)
putne isprave izdane osobama koje nemaju državljanstvo nijedne zemlje i koje imaju boravište u državi članici;
(e)
putne isprave koje je izdala Ujedinjena Kraljevina britanskim građanima koji nisu državljani Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za potrebe prava Unije.
4. U dijelu III. su putne isprave koje su izdale međunarodne organizacije.
5. Opće je pravilo da se uvrštavanje određene putne isprave na popis primjenjuje na sve serije te putne isprave koje su još važeće.
6. Ako treća zemlja ne izdaje određene vrste putne isprave, to se na popisu putnih isprava naznačuje izrazom „neizdano”.
Članak 4.
Obavijest o priznavanju odnosno nepriznavanju putnih isprava s popisa.
1. Države članice u roku tri mjeseca od priopćenja o popisu putnih isprava obavješćuju Komisiju o svojem stajalištu o priznavanju odnosno nepriznavanju navedenih putnih isprava.
2. Ako država članica o svojem stajalištu ne obavijesti Komisiju u roku iz stavka 1., smatra se da se predmetna putna isprava priznaje do obavijesti države članice o nepriznavanju.
3. Države članice razmjenjuju podatke u okviru odbora iz članka 8. stavka 1. o razlozima za priznavanje odnosno nepriznavanje posebnih putnih isprava, s ciljem postizanja usklađenog stajališta.
4. Države članice obavješćuju Komisiju o svim promjenama prethodnih stajališta o priznavanju odnosno nepriznavanju određene putne isprave.
Članak 5.
Izdane nove putne isprave
1. Države članice obavješćuju Komisiju o novim putnim ispravama iz članka 3. stavka 3. točaka od (a) do (d).
2. Države članice obavješćuju Komisiju o novim putnim ispravama koje su izdale treće zemlje, države članice i međunarodne organizacije iz članka 3. stavka 2., članka 3. stavka 3. točke (e) i članka 3. stavka 4. Komisija u suradnji s državama članicama nastoji prikupiti uzorke novih putnih isprava zbog njihove međusobne razmjene.
3. Komisija ažurira popis putnih isprava u skladu s obavijestima i dobivenim informacijama i poziva države članice da je obavijeste o svom stajalištu o priznavanju odnosno nepriznavanju u skladu s člankom 4.
4. Ažurirani popis putnih isprava sastavlja se u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 8. stavka 2.
Članak 6.
Informacije o poznatim fantazijskim i kamuflažnim putovnicama
Komisija na temelju informacija dobivenih od država članica sastavlja i ažurira okvirni popis poznatih fantazijskih i kamuflažnih putnih isprava.
Članak 7.
Ocjenjivanje putnih isprava
1. Komisija može, uz pomoć stručnjaka iz država članica, kao pomoć državama članicama pri njihovoj tehničkoj ocjeni putnih isprava, osigurati tehničku analizu putnih isprava, posebno pritom uzimajući u obzir odgovarajuće standarde i preporuke Međunarodne organizacije za civilno zrakoplovstvo.
2. Prema potrebi u tom se okviru mogu analizirati i uvjeti i postupci za izdavanje putnih isprava.
3. Rezultati ocjena iz stavaka 1. i 2. priopćuju se državama članicama.
Članak 8.
Postupak Odbora
1. Komisiji pomaže odbor (dalje u tekstu „Odbor za putne isprave”). Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Pri upućivanju na ovaj stavak, primjenjuje se članak 4. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 9.
Objava popisa
Komisija daje na raspolaganje državama članicama i javnosti popis putnih isprava, uključujući obavijesti na temelju članka 4., i popis iz članka 6., putem stalno ažurirane elektroničke objave.
Članak 10.
Stavljanja izvan snage
Odluke SCH/Com-ex (98)56 i SCH/Com-ex (99)14 stavljaju se izvan snage.
Članak 11.
Stupanje na snagu.
1. Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Ova se Odluka primjenjuje s učinkom od datuma stupanja na snagu, osim članka 10., koji se primjenjuje s učinkom od datuma kad Komisija prvi put objavi popis putnih isprava.
Članak 12.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2011.