NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 648/2012
ze dne 4. července 2012
o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Skupina na vysoké úrovni vedená Jacquesem de Larosièrem ve své zprávě vypracované na žádost Komise a zveřejněné dne 25. února 2009 došla k závěru, že rámec dohledu nad finančním odvětvím v Unii má být posílen, aby se snížilo riziko a závažnost budoucích finančních krizí, a doporučila dalekosáhlé reformy struktury dohledu nad tímto odvětvím, včetně vytvoření Evropského systému orgánů finančního dohledu, který by se skládal ze tří evropských orgánů dohledu - jednoho pro bankovnictví, jednoho pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a jednoho pro cenné papíry a trhy -, a zřízení Evropské rady pro systémová rizika.
(2)
Komise ve svém sdělení ze dne 4. března 2009 nazvaném „Urychlit oživení evropské ekonomiky“ navrhla posílit regulační rámec Unie pro finanční služby. Ve svém sdělení ze dne 3. července 2009 nazvaném „Zajištění efektivních, bezpečných a stabilních trhů s deriváty“ posoudila Komise úlohu derivátů ve finanční krizi a ve svém sdělení ze dne 20. října 2009 s názvem „Zajištění efektivních, bezpečných a stabilních trhů s deriváty: budoucí opatření politiky“ uvedla Komise opatření, která hodlá přijmout, aby snížila rizika spojená s deriváty.
(3)
Dne 23. září 2009 přijala Komise návrhy tří nařízení, kterými se zřizuje Evropský systém orgánů finančního dohledu, včetně vytvoření tří evropských orgánů dohledu, jež mají přispět k jednotnému uplatňování právních předpisů Unie a k zavedení vysoce kvalitních společných norem a postupů v oblasti regulace a dohledu. Evropskými orgány dohledu jsou Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (5), a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (6). Tyto orgány hrají klíčovou úlohu při ochraně stability finančního sektoru. Je proto nezbytné trvale zajistit, aby bylo rozvíjení jejich činnosti vysokou politickou prioritou a aby byly náležitě financovány.
(4)
Mimoburzovní deriváty (dále jen „OTC derivátové smlouvy“) nejsou dostatečně transparentní, jelikož se jedná o soukromě sjednané smlouvy a veškeré informace o nich jsou obvykle dostupné pouze smluvním stranám. Vytvářejí složitou pavučinu vzájemné závislosti, v důsledku čehož může být obtížné určit povahu a úroveň příslušných rizik. Finanční krize prokázala, že tyto vlastnosti zvyšují nejistotu v dobách, kdy je situace na trhu napjatá, a v důsledku toho ohrožují finanční stabilitu. Toto nařízení stanoví podmínky pro zmírňování uvedených rizik a pro zlepšení transparentnosti derivátových smluv.
(5)
Na vrcholné schůzce dne 26. září 2009 v Pittsburghu se čelní představitelé skupiny G-20 dohodli, že by u všech standardizovaných OTC derivátových smluv měl být nejpozději od konce roku 2012 prováděn clearing prostřednictvím ústřední protistrany a že by OTC derivátové smlouvy měly být oznamovány registrům obchodních údajů. V červnu 2010 čelní představitelé skupiny G-20 v Torontu znovu potvrdili svůj závazek a zároveň se zavázali urychlit provádění přísných opatření ke zlepšení transparentnosti OTC derivátových smluv a regulačního dohledu nad nimi, která budou jednotná na mezinárodní úrovni a nediskriminační.
(6)
Komise bude provádět sledování a zasadí se o to, aby tyto závazky stejným způsobem zaváděli mezinárodní partneři Unie. Komise by měla spolupracovat s orgány třetích zemí s cílem prozkoumat vzájemně se podporující řešení, jež zajistí soulad mezi tímto nařízením a požadavky třetích zemí a zabrání tak možnému překrývání činností v této souvislosti. S pomocí ESMA by Komise měla sledovat uplatňování zásad stanovených v tomto nařízení v mezinárodním měřítku a podávat o tom zprávu Evropskému parlamentu a Radě. S cílem předejít existenci případných požadavků, jež by byly duplicitní nebo rozporné, by Komise mohla přijmout rozhodnutí o rovnocennosti právního, dohledového a vynucovacího rámce ve třetích zemích, jsou-li splněny určité podmínky. Posouzením, které je základem takových rozhodnutí, by nemělo být dotčeno právo ústřední protistrany usazené v třetí zemi a uznané ESMA k poskytování clearingových služeb členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii, protože rozhodnutí o uznání by mělo být na tomto posouzení nezávislé. Podobně by rozhodnutím o rovnocennosti nebo posouzením nemělo být dotčeno právo registru obchodních údajů usazeného v třetí zemi a uznaného ESMA poskytovat služby subjektům usazeným v Unii.
(7)
Pokud jde o uznávání ústředních protistran z třetích zemí, měla by být v souladu s mezinárodními závazky Unie vyplývajícími z Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO), včetně Všeobecné dohody o obchodu službami, rozhodnutí o rovnocennosti právního režimu třetí země právnímu režimu Unie přijímána pouze tehdy, pokud právní režim dané třetí země stanoví účinný rovnocenný systém uznávání ústředních protistran povolených na základě zahraničních právních režimů, v souladu s obecnými regulačními cíli a normami zlepšování transparentnosti na trzích s deriváty, zmírňování systémového rizika a ochrany před zneužíváním trhu, jež stanovila skupina G-20 v září roku 2009. Takový systém by měl být považován za rovnocenný, pokud zajišťuje, že věcný výsledek příslušného regulačního režimu je obdobný požadavkům Unie, a měl by být považován za účinný, pokud jsou uvedená pravidla důsledně uplatňována.
(8)
Vzhledem k vlastnostem trhů s deriváty a fungování ústředních protistran je v této souvislosti vhodné a nezbytné ověřovat skutečnou rovnocennost zahraničních regulačních systémů při plnění cílů a standardů stanovených skupinou G-20, aby se zlepšila transparentnost na trzích s deriváty, zmírnilo systémové riziko a zajistila ochrana před zneužíváním trhu. Velmi zvláštní situace ústředních protistran vyžaduje, aby ustanovení vztahující se ke třetím zemím byla uspořádána a fungovala v souladu s mechanismy, které jsou specifické pro subjekty s touto strukturou trhu. Tento přístup proto nevytváří precedens pro jiné právní předpisy.
(9)
Evropská rada se v závěrech ze dne 2. prosince 2009 dohodla, že je nutno podstatně zlepšit zmírňování úvěrového rizika protistrany a že je důležité zlepšit transparentnost, účinnost a integritu obchodů s deriváty. Usnesení Evropského parlamentu ze dne 15. června 2010 nazvané „Trhy s deriváty: budoucí opatření politiky“ vyzvalo k povinnému clearingu a oznamování OTC derivátových smluv.
(10)
ESMA by měl v oblasti působnosti tohoto nařízení zabezpečovat stabilitu finančních trhů v naléhavých situacích, zajišťovat jednotné uplatňování pravidel Unie vnitrostátními orgány dohledu a urovnávat spory mezi nimi. Měl by také být pověřen vypracováním návrhů regulačních a prováděcích technických norem a mít ústřední úlohu při povolování a sledování ústředních protistran a registrů obchodních údajů.
(11)
Jedním ze základních úkolů, které mají být plněny prostřednictvím Evropského systému centrálních bank (dále jen „ESCB“), je podpora plynulého fungování platebních systémů. Členové ESCB v tomto ohledu vykonávají dohled tím, že zajišťují účinné a spolehlivé clearingové a platební systémy, včetně ústředních protistran. Členové ESCB tak jsou úzce zapojeni do povolování a sledování ústředních protistran, uznávání ústředních protistran ze třetích zemí a schvalování dohod o interoperabilitě. Kromě toho se intenzivně podílejí na stanovování regulačních technických norem i na vypracovávání obecných pokynů a doporučení. Tímto nařízením nejsou dotčeny povinnosti Evropské centrální banky (dále jen „ECB“) a národních centrálních bank zajišťovat účinné a spolehlivé clearingové a platební systémy uvnitř Unie a s jinými zeměmi. Z tohoto důvodu a s cílem zabránit případnému vzniku souběžných souborů pravidel by ESMA a ESCB měly při vypracovávání příslušných návrhů technických norem vzájemně úzce spolupracovat. Při plnění jejich úkolů týkajících se dohledu nad clearingovými a platebními systémy i při plnění funkcí emisní centrální banky je dále zcela zásadní, aby ECB a národní centrální banky měly přístup k informacím.
(12)
Pro derivátové smlouvy stanovené v oddíle C bodech 4 až 10 přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (7) jsou třeba jednotná pravidla.
(13)
Pobídky k podpoře využívání ústředních protistran se neukázaly jako dostatečný nástroj k zajištění toho, aby byl skutečně prováděn centrální clearing standardizovaných OTC derivátových smluv. Proto jsou nutné požadavky na povinný clearing OTC derivátových smluv, u kterých lze provést centrální clearing, prostřednictvím ústředních protistran.
(14)
Je pravděpodobné, že členské státy přijmou odlišná vnitrostátní opatření, která by mohla vytvořit překážky hladkého fungování vnitřního trhu a mohla by být na úkor účastníků trhu a finanční stability. Jednotné uplatňování povinnosti clearingu v Unii je také nezbytné k zajištění vysoké úrovně ochrany investorů a k vytvoření rovných podmínek pro účastníky trhu.
(15)
Má-li se zajistit, aby povinnost clearingu snížila systémové riziko, je zapotřebí proces určování kategorií derivátů, které by uvedené povinnosti měly podléhat. Uvedený proces by měl vzít v úvahu skutečnost, že ne všechny OTC derivátové smlouvy, jejichž clearing provádějí ústřední protistrany, lze považovat za vhodné pro povinný clearing prostřednictvím ústředních protistran.
(16)
Toto nařízení stanoví kritéria pro určení toho, zda by různé kategorie OTC derivátových smluv měly či neměly podléhat povinnosti clearingu. Na základě návrhů regulačních technických norem vypracovaných ESMA by Komise měla rozhodnout, zda má určitá kategorie OTC derivátových smluv povinnosti clearingu podléhat a odkdy nabývá povinnost clearingu účinnosti, včetně jejího případného postupného zavádění a minimální zbývající doby splatnosti u smluv uzavřených nebo obnovených přede dnem, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, v souladu s tímto nařízením. Postupné zavádění povinnosti clearingu by mohlo být provedeno v závislosti na typu účastníků trhu, kteří se musí podrobit povinnosti clearingu. Při určování toho, které kategorie OTC derivátových smluv mají podléhat povinnosti clearingu, by ESMA měl přihlédnout ke zvláštní povaze OTC derivátových smluv, které jsou uzavřeny s emitenty krytých dluhopisů nebo s fondy ke krytí krytých dluhopisů.
(17)
Při určování, které kategorie OTC derivátových smluv mají podléhat povinnosti clearingu, by ESMA měl také patřičně přihlížet k dalším relevantním faktorům, především k vzájemné propojenosti smluvních stran používajících příslušné kategorie OTC derivátových smluv a k dopadu na rozsah úvěrového rizika protistrany, a rovněž prosazovat rovné podmínky hospodářské soutěže na vnitřním trhu, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 5 písm. d) nařízení (EU) č. 1095/2010.
(18)
Pokud ESMA zjistí, že určitý produkt OTC derivátu je standardizovaný a vhodný ke clearingu, ale žádná ústřední protistrana není ochotna provést clearing daného produktu, měl by prošetřit důvody této skutečnosti.
(19)
Při určování toho, které kategorie OTC derivátových smluv mají podléhat povinnosti clearingu, je třeba řádně přihlédnout ke zvláštní povaze příslušných kategorií OTC derivátových smluv. Hlavní riziko u obchodů s některými kategoriemi OTC derivátových smluv může souviset s vypořádacím rizikem, které je ošetřeno pomocí samostatných mechanismů infrastruktury, a díky tomu se určité kategorie OTC derivátových smluv (například devizové) mohou odlišovat od ostatních kategorií. Clearing prostřednictvím ústředních protistran řeší specificky úvěrové riziko protistrany a nemusí být ideálním řešením pro ošetření vypořádacího rizika. Režim pro takovéto smlouvy by se měl zejména opírat o předběžné mezinárodní sbližování požadavků a vzájemné uznávání dané infrastruktury.
(20)
K zajištění jednotného a soudržného uplatňování tohoto nařízení a rovných podmínek pro účastníky trhu by se v případě, že je u určité kategorie OTC derivátových smluv stanovena povinnost clearingu, měla tato povinnost vztahovat i na všechny smlouvy týkající se dané kategorie OTC derivátových smluv, které byly uzavřeny v den, kdy ESMA obdržel oznámení o tom, že určitá ústřední protistrana má povolení k provádění clearingu v rámci povinnosti clearingu, nebo po tomto dni, ale přede dnem, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, za předpokladu, že tyto smlouvy mají delší zbývající dobu splatnosti, než je minimální doba stanovená Komisí.
(21)
Při určování, zda má určitá kategorie OTC derivátových smluv podléhat požadavkům na clearing, by ESMA měl usilovat o snížení systémového rizika. To zahrnuje zohlednění takových faktorů posuzování, jako je úroveň standardizace smluvních a prováděcích podmínek smluv, objem a likvidita příslušné kategorie OTC derivátových smluv a dostupnost spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací v příslušné kategorii OTC derivátových smluv.
(22)
Aby mohl být proveden clearing určité OTC derivátové smlouvy, musí obě smluvní strany podléhat povinnosti clearingu nebo musí obě souhlasit. Výjimky z povinnosti clearingu by měly být úzce zaměřeny, jelikož by snížily účinnost povinnosti a výhody clearingu prostřednictvím ústředních protistran a mohou vést k regulatorní arbitráži mezi skupinami účastníků trhu.
(23)
V zájmu posílení finanční stability v Unii může být nezbytné, aby se povinnost clearingu a povinnost uplatňovat techniky zmírňování rizika vztahovaly rovněž na obchody, které uzavřely subjekty usazené v třetích zemích, pokud tyto obchody mají v Unii přímý, podstatný a předvídatelný vliv nebo pokud je uložení těchto povinností nutné či vhodné, aby se předešlo vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení.
(24)
OTC derivátové smlouvy, které nejsou považovány za vhodné ke clearingu prostřednictvím ústředních protistran, s sebou nesou úvěrové a operační riziko protistrany, a proto by měla být stanovena pravidla k řízení uvedeného rizika. V zájmu zmírnění úvěrového rizika protistrany by účastníci trhu, kteří podléhají povinnosti clearingu, měli mít postupy řízení rizik, které vyžadují, aby byl kolaterál vyměněn včas a přesně a byl vhodně oddělen. Při přípravě návrhů regulačních technických norem stanovících tyto postupy řízení rizik by ESMA měl přihlížet k návrhům mezinárodních normalizačních organizací týkající se maržových požadavků na deriváty, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana. Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem, které stanoví postup nezbytný pro provedení přesné a vhodné výměny kolaterálu, aby bylo možno mít pod kontrolou rizika spojená s obchody, jejichž clearing není prováděn, by ESMA měl patřičně přihlížet k překážkám, s nimiž se potýkají emitenti krytých dluhopisů nebo fondy ke krytí těchto dluhopisů při poskytování kolaterálu v řadě jurisdikcí v Unii. ESMA by měl také zohlednit skutečnost, že preferenční nároky přiznané smluvním stranám emitentů krytých dluhopisů na aktiva emitenta krytých dluhopisů poskytují stejnou ochranu proti úvěrovému riziku protistrany.
(25)
Pravidla pro clearing OTC derivátových smluv, oznamování derivátových obchodů a techniky zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana, by se měla vztahovat na finanční smluvní strany, tedy na investiční podniky povolené podle směrnice 2004/39/ES, úvěrové instituce povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (8), pojišťovny povolené podle první směrnice Rady 73/239/EHS ze dne 24. července 1973 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu (9), životní pojišťovny povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES ze dne 5. listopadu 2002 o životním pojištění (10), zajišťovny povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES ze dne 16. listopadu 2005 o zajištění (11), subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a tam, kde je to vhodné, jejich správce povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (12), instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění definované ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES ze dne 3. června 2003 o činnostech institucí zaměstnaneckého penzijního pojištění a dohledu nad nimi (13) a alternativní investiční fondy spravované správci alternativních investičních fondů povolenými nebo registrovanými v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů (14).
(26)
Subjekty provozující složky penzijního systému, jejichž primárním účelem je zabezpečovat dávky v důchodu, obvykle ve formě doživotních plateb, avšak také plateb vyplácených dočasně nebo jednorázově, obvykle minimalizují držbu prostředků v hotovosti, aby maximalizovaly efektivnost a návratnost pro své pojistníky. Stanovení požadavku, aby tyto subjekty prováděly clearing OTC derivátových smluv centrálně, by tak mělo za následek přesun významné části jejich aktiv do hotovosti, aby mohly plnit průběžné maržové požadavky ústředních protistran. Aby se zabránilo pravděpodobnému nepříznivému dopadu takového požadavku na důchodové příjmy budoucích důchodců, neměla by se povinnost clearingu na penzijní systémy vztahovat, dokud ústřední protistrany v zájmu řešení tohoto problému nevyvinou vhodné technické řešení pro převod nehotovostního kolaterálu jakožto variačních marží. Toto technické řešení by mělo zohledňovat zvláštní úlohu složek penzijního systému a mělo by zabránit závažně nepříznivým dopadům na důchodce. Během přechodného období by se na OTC derivátové smlouvy uzavřené za účelem snížení investičních rizik přímo souvisejících se solventností složek penzijního systému měla vztahovat nejen oznamovací povinnost, ale také požadavky týkající se dvoustranného zajištění. Konečným cílem však je centrální clearing, které se zavede, jakmile to bude udržitelné.
(27)
Je důležité zajistit, aby zvláštní zacházení bylo přiznáno pouze patřičným subjektům a složkám, zohlednit rozmanitost penzijních systémů v Unii a současně zabezpečit rovné podmínky pro všechny složky penzijního systému. Proto by se uvedená dočasná odchylka měla vztahovat na instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění registrované v souladu se směrnicí 2003/41/ES, včetně veškerých povolených subjektů odpovědných za jejich řízení a jednajících jejich jménem podle čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice, jakož i veškerých právnických osob zřízených za účelem investování těchto institucí a jednajících pouze a výhradně v jejich zájmu, a na činnosti v oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění u institucí uvedených v článku 3 směrnice 2003/41/ES.
(28)
Dočasná odchylka by se rovněž měla vztahovat na činnosti v oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění u životních pojišťoven za předpokladu, že všechna příslušná aktiva a pasiva jsou vykazována, spravována a organizována odděleně od ostatních činností bez jakékoli možnosti převodu. Měla by se rovněž vztahovat na jiné povolené subjekty, které působí jen na vnitrostátním základě a podléhají dohledu, nebo na jiné povolené složky podléhající dohledu, které jsou k dispozici především na území jednoho členského státu, pouze pokud jsou uznány vnitrostátním právem a jejich primárním účelem je zabezpečovat dávky v důchodu. O subjektech a složkách uvedených v tomto bodě odůvodnění by měl rozhodnout relevantní příslušný orgán a v zájmu zajištění soudržnosti, odstranění potenciálního nesouladu a zabránění jakémukoli zneužití by měl vydat stanovisko ESMA po konzultaci s EIOPA. To by mohlo zahrnovat i subjekty a složky, jež nemusí nutně souviset se zaměstnaneckým penzijním plánem, ale stále mají jako primární účel zabezpečovat příjem v důchodu buď s povinnou nebo dobrovolnou účastí. Příkladem by mohly být právnické osoby provozující penzijní systémy na fondovém principu podle vnitrostátního práva za předpokladu, že investují v souladu se zásadou „obezřetného jednání“, a složky penzijního systému převzaté přímo jednotlivci, jež mohou poskytovat i poskytovatelé životního pojištění. Výjimka by se však v případě složek penzijního systému převzatých přímo jednotlivci neměla vztahovat na OTC derivátové smlouvy týkající se jiných produktů životního pojištění daného poskytovatele, jejichž primárním účelem není zabezpečovat příjem v důchodu.
Dalším příkladem by mohly být činnosti v oblasti penzijního pojištění u pojišťoven, na které se vztahuje směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že všechna aktiva odpovídající těmto činnostem jsou vedena ve zvláštní evidenci v souladu s přílohou směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/17/ES ze dne 19. března 2001 o reorganizaci a likvidaci pojišťoven (15), a dále složky zaměstnaneckého penzijního pojištění u pojišťoven na základě dohod o kolektivním vyjednávání. S institucemi založenými za účelem poskytování náhrad členům složek penzijních systémů v případě selhání by se pro účely tohoto nařízení mělo rovněž zacházet jako s penzijními systémy.
(29)
Tam, kde je to vhodné, by se pravidla použitelná na finanční smluvní strany měla také použít i na nefinanční smluvní strany. Uznává se, že nefinanční smluvní strany využívají OTC derivátové smlouvy, aby se kryly proti obchodním rizikům přímo spojeným se svou obchodní činností nebo korporátním financováním. Při určování toho, zda by nefinanční smluvní strana měla podléhat povinnosti clearingu, by tedy měl být brán ohled na účel, ke kterému uvedená nefinanční smluvní strana OTC derivátové smlouvy používá, a na rozsah její expozice v uvedených nástrojích. S cílem zajistit, aby nefinanční instituce měly příležitost vyjádřit se ke clearingovým prahům, by ESMA měl při přípravě příslušných regulačních technických norem vést otevřené veřejné konzultace se zajištěním účasti nefinančních institucí. ESMA by měl konzultovat se všemi relevantními orgány, jako například s Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů, aby se zajistilo plné zohlednění zvláštností těchto odvětví. Do 17. srpna 2015 by nadto měla Komise posoudit systémový význam obchodů nefinančních podniků s OTC derivátovými smlouvami v různých odvětvích, včetně odvětví energetiky.
(30)
Při určování, zda OTC derivátová smlouva snižuje rizika přímo související s obchodními nebo korporátními činnostmi nefinanční smluvní strany, je třeba řádně přihlédnout ke strategiím této nefinanční smluvní strany v oblasti celkového zajištění a zmírňování rizik. Zejména je třeba přihlédnout k tomu, zda je OTC derivátová smlouva ekonomicky vhodná ke snížení rizik při jednání a řízení nefinanční smluvní strany, pokud rizika souvisí s kolísáním úrokových sazeb, směnných kursů zahraničních měn, míry inflace nebo cen komodit.
(31)
Clearingový práh má pro všechny nefinanční smluvní strany velký význam. Při stanovování clearingového prahu by měl být vzat v úvahu systémový význam součtu čistých pozic a expozic podle jednotlivých smluvních stran a podle jednotlivých kategorií OTC derivátových smluv. V této souvislosti je třeba odpovídajícím způsobem usilovat o uznání metod zmírňování rizika, které nefinanční smluvní strany používají při své běžné obchodní činnosti.
(32)
Z oblasti působnosti tohoto nařízení by měli být vyloučeni členové ESCB a další subjekty členských států plnící podobné funkce, jiné veřejné subjekty Unie pověřené správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahující a Banka pro mezinárodní platby, aby nebyla omezena jejich pravomoc vykonávat úkoly v obecném zájmu.
(33)
Jelikož ne všichni účastníci trhu, kteří podléhají povinnosti clearingu, se mohou stát členy clearingového systému ústřední protistrany, měli by mít možnost mít za určitých podmínek přístup k ústředním protistranám jako klienti nebo nepřímí klienti.
(34)
Zavedení povinnosti clearingu spolu s procesem ke stanovení toho, které ústřední protistrany lze za účelem této povinnosti využívat, může vést k nezamýšlenému narušování hospodářské soutěže na trhu s OTC deriváty. Například ústřední protistrana by mohla odmítnout uskutečňovat clearing obchodů prováděných v některých obchodních systémech, protože ji vlastní konkurenční obchodní systém. Má-li se zabránit těmto diskriminačním praktikám, měly by ústřední protistrany přijímat ke clearingu obchody prováděné v různých obchodních systémech, pokud uvedené obchodní systémy vyhovují provozním a technickým požadavkům stanoveným ústřední protistranou, a to bez ohledu na smluvní dokumentaci, na jejímž základě smluvní strany uzavřely obchod s OTC deriváty, za předpokladu, že tato dokumentace odpovídá tržním normám. Obchodní systémy by rovněž měly ústředním protistranám poskytovat údaje o uzavřených obchodech na transparentním a nediskriminačním základě. Právo přístupu ústřední protistrany k obchodnímu systému by mělo umožnit, aby údaje o uzavřených obchodech téhož obchodního systému používalo více ústředních protistran. Nemělo by to však vést k interoperabilitě pro účely clearingu derivátů ani k roztříštění likvidity.
(35)
Toto nařízení by nemělo bránit spravedlivému a otevřenému přístupu mezi obchodními systémy a ústředními protistranami na vnitřním trhu, s výhradou podmínek stanovených v tomto nařízení a v regulačních technických normách vypracovaných ESMA a přijatých Komisí. Komise by měla nadále pečlivě sledovat vývoj trhu s OTC deriváty a v případě potřeby zasáhnout, aby zabránila narušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu a zajistila tak rovné podmínky na finančních trzích.
(36)
V některých oblastech v rámci finančních služeb a obchodování s derivátovými smlouvami mohou existovat i nehmotná práva, jež tvoří součást obchodního majetku, a práva duševního vlastnictví. V případech, kdy se tato práva týkají produktů nebo služeb, jež se staly průmyslovými normami nebo uvedené normy ovlivňují, by licence měly být k dispozici za přiměřených, spravedlivých a nediskriminačních podmínek.
(37)
K určení příslušných kategorií OTC derivátových smluv, které by měly podléhat povinnosti clearingu, prahů a systémově významných nefinančních smluvních stran jsou zapotřebí spolehlivé údaje. Proto je pro účely regulace důležité, aby byl na úrovni Unie stanoven jednotný požadavek na oznamování údajů o derivátech. Kromě toho je třeba co nejrozsáhlejší zpětná oznamovací povinnost pro finanční i nefinanční smluvní strany, aby mohly být poskytovány srovnatelné údaje, a to i ESMA a relevantním příslušným orgánům.
(38)
Obchodem uvnitř skupiny se rozumí obchod mezi dvěma podniky, které jsou plně zahrnuty do stejné konsolidace a podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik. Jsou součástí stejného institucionálního systému ochrany, jak je uvedeno v čl. 80 odst. 8 směrnice 2006/48/ES, nebo, v případě úvěrových institucí přidružených k témuž ústřednímu subjektu podle čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, jsou obě úvěrovými institucemi nebo jedna úvěrovou institucí a jedna ústředním subjektem. Uznány mohou být OTC derivátové smlouvy v rámci nefinančních nebo finančních skupin i v rámci skupin složených z finančních i nefinančních podniků, a pokud se taková smlouva považuje ve vztahu k jedné smluvní straně za obchod uvnitř skupiny, pak by se měla považovat za obchod uvnitř skupiny i ve vztahu k druhé straně dané smlouvy. Uznává se, že obchody uvnitř skupiny mohou být nutné pro slučování rizik v rámci struktury skupiny, a že rizika uvnitř skupiny jsou proto specifická. Jelikož zahrnutí těchto obchodů do povinnosti clearingu může omezit účinnost procesů řízení těchto rizik uvnitř skupiny, může být osvobození obchodů uvnitř skupiny od povinnosti clearingu přínosné, pokud nevede ke zvýšení systémového rizika. Clearing těchto obchodů ústřední protistranou by tedy měl být nahrazen patřičnou výměnou kolaterálu, pokud je to vhodné ke zmírnění rizik protistrany uvnitř skupiny.
(39)
Některé obchody uvnitř skupiny by však mohly být osvobozeny, v určitých případech na základě rozhodnutí příslušných orgánů, od požadavku na poskytování kolaterálu, pokud jsou jejich postupy pro řízení rizik náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného obchodu a pokud neexistuje překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami. Tato kritéria, jakož i postupy, jimiž se smluvní strany a relevantní příslušné orgány mají při uplatňování výjimek řídit, by měly být stanoveny v regulačních technických normách přijatých v souladu s příslušnými nařízeními o zřízení evropských orgánů dohledu. Před vypracováním těchto návrhů regulačních technických norem by měly evropské orgány dohledu vypracovat posouzení jejich potenciálního dopadu na vnitřní trh a na účastníky finančního trhu, a zejména na činnost a strukturu dotyčných skupin. Všechny technické normy použitelné pro kolaterál vyměňovaný při obchodech uvnitř skupiny, včetně kritérií pro osvobození, by měly zohledňovat běžná specifika těchto obchodů a stávající rozdíly mezi nefinančními a finančními smluvními stranami, jakož i jejich účel a metody použití derivátů.
(40)
Smluvní strany by měly být považovány za zahrnuté do stejné konsolidace přinejmenším tehdy, pokud jsou obě zahrnuty do konsolidace v souladu se směrnicí Rady 83/349/EHS (16) nebo s mezinárodními standardy finančního výkaznictví (IFRS) přijatými podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (17) nebo, v případě skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí ve třetí zemi, v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami třetí země, které byly shledány rovnocennými s IFRS v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1569/2007 (18) (nebo s účetními standardy třetí země, jejichž používání je povoleno v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 1569/2007), nebo se na obě vztahuje stejný konsolidovaný dohled v souladu se směrnicí 2006/48/ES nebo směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES (19) nebo, v případě skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí ve třetí zemi, stejný konsolidovaný dohled vykonávaný příslušným orgánem třetí země, jehož rovnocennost s dohledem podle zásad stanovených v článku 143 směrnice 2006/48/ES nebo v článku 2 směrnice 2006/49/ES byla ověřena.
(41)
Je důležité, aby účastníci trhu hlásili všechny údaje o derivátových smlouvách, které uzavřeli, registrům obchodních údajů. V důsledku toho budou informace o rizicích vlastních trhům s deriváty uchovávány centrálně a budou snadno přístupné mimo jiné pro ESMA, pro relevantní příslušné orgány, pro Evropskou radu pro systemická rizika (dále jen „ESRB“) i pro příslušné centrální banky ESCB.
(42)
Poskytování služeb registru obchodních údajů se vyznačuje úsporami z rozsahu, což může narušit hospodářskou soutěž v této konkrétní oblasti. Současně může uložení komplexní oznamovací povinnosti účastníků trhu zvýšit hodnotu informací, které jsou v registrech obchodních údajů uchovávány, také pro třetí osoby poskytující doplňkové služby, například potvrzení obchodu, párování obchodů, obsluhu úvěrové události, služby týkající se srovnávání portfolií nebo komprese portfolií. Je vhodné zajistit, aby rovné podmínky v oblasti vypořádání obchodů obecně nebyly ohroženy možným přirozeným monopolem v oboru poskytování služeb registru obchodních údajů. Registry obchodních údajů by proto měly mít povinnost poskytnout přístup k informacím uchovávaným v registru za spravedlivých, přiměřených a nediskriminačních podmínek, s výhradou nezbytných preventivních opatření týkajících se ochrany údajů.
(43)
Za účelem získání komplexního přehledu o trhu a vyhodnocení systémového rizika by registrům obchodních údajů měly být oznámeny derivátové smlouvy, jejichž clearing ústřední protistrana provádí nebo neprovádí.
(44)
Evropským orgánům dohledu by měly být poskytnuty odpovídající zdroje, aby mohly efektivně plnit úkoly, které jim svěřuje toto nařízení.
(45)
Smluvní strany a ústřední protistrany, které uzavřou, pozmění nebo ukončí derivátovou smlouvu, by měly zajistit, aby údaje týkající se dané smlouvy byly oznámeny registru obchodních údajů. Měly by mít možnost pověřit oznamováním údajů o smlouvě jiný subjekt. Pokud subjekt nebo jeho zaměstnanci registru obchodních údajů oznámí údaje o derivátové smlouvě jménem některé smluvní strany v souladu s tímto nařízením, nemělo by se to považovat za porušení jakéhokoli omezení zveřejňovat informace. Při přípravě návrhů regulačních technických norem týkajících se oznamování by měl ESMA zohlednit pokrok dosažený při vytváření jedinečného identifikátoru smlouvy a seznam požadovaných údajů v tabulce 1 přílohy I nařízení Komise (ES) č. 1287/2006 (20), kterým se provádí směrnice 2004/39/ES, a měl by konzultovat s jinými relevantními orgány, jako je například Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů.
(46)
S ohledem na zásady stanovené ve sdělení Komise o posílení režimů sankcí v odvětví finančních služeb a na právní akty Unie přijaté v návaznosti na toto sdělení by členské státy měly stanovit pravidla pro sankce použitelné při porušení tohoto nařízení. Členské státy by měly uvedené sankce vymáhat způsobem, který nesnižuje účinnost uvedených pravidel. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. Měly by být založeny na pokynech vydaných ESMA na podporu sbližování a souladu mezi jednotlivými odvětvími, pokud jde o režimy sankcí v odvětví finančních služeb. Členské státy by měly zajistit, aby uložené sankce byly v případech, kdy je to vhodné, zveřejněny a aby se pravidelně zveřejňovaly zprávy hodnotící účinnost platných pravidel.
(47)
Ústřední protistrana může být v souladu s tímto nařízením usazena v kterémkoli členském státě. Žádný členský stát nebo skupina členských států by neměly být přímo ani nepřímo znevýhodněny jako místo poskytování clearingových služeb. Toto nařízení by nemělo nijak omezovat ústřední protistranu jednoho právního řádu ani jí bránit, aby provedla clearing produktu vyjádřeného v měně jiného členského státu nebo v měně třetí země.
(48)
Povolení ústřední protistrany by mělo být podmíněno minimální výší počátečního kapitálu. Kapitál včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů ústřední protistrany by měl být vždy přiměřený riziku vyplývajícímu z jejích činností, aby se zajistilo, že je adekvátně kapitalizována vůči úvěrovému riziku, riziku protistrany, tržnímu riziku a operačním, právním a obchodním rizikům, která ještě nejsou kryta zvláštními finančními zdroji, a že v případě potřeby dokáže provést řádné ukončení nebo restrukturalizaci svých operací.
(49)
Jelikož toto nařízení zavádí pro účely regulace právní povinnost provádět clearing prostřednictvím určených ústředních protistran, je nezbytné zajistit, aby uvedené ústřední protistrany byly bezpečné a spolehlivé a aby trvale splňovaly přísné požadavky na organizaci, vedení obchodní činnosti a obezřetnost stanovené tímto nařízením. V zájmu jednotného uplatňování tohoto nařízení by se tyto požadavky měly vztahovat na clearing všech finančních nástrojů, se kterými ústřední protistrany obchodují.
(50)
Je proto za účelem regulace a harmonizace zapotřebí zajistit, aby smluvní strany využívaly pouze ústřední protistrany, které splňují požadavky stanovené v tomto nařízení. Tyto požadavky by neměly členským státům bránit v tom, aby ve vztahu k ústředním protistranám usazeným na jejich území přijímaly nebo nadále uplatňovaly dodatečné požadavky, včetně určitých požadavků na povolení podle směrnice 2006/48/ES. Uložením těchto dodatečných požadavků by však nemělo být dotčeno právo ústředních protistran, jež mají v souladu s tímto nařízením povolení v jiných členských státech nebo jsou uznány, poskytovat clearingové služby členům clearingového systému a jejich klientům usazeným v členském státě, který dodatečné požadavky zavedl, neboť tyto ústřední protistrany těmto dodatečným požadavkům nepodléhají a nemusí je dodržovat. ESMA by měl do 30. září 2014 vypracovat zprávu o dopadu uplatňování dodatečných požadavků členskými státy.
(51)
Nezbytným důsledkem povinnosti provádět clearing OTC derivátových smluv jsou jasná pravidla pro povolení ústředních protistran a dohled nad nimi. Je vhodné, aby příslušné orgány byly nadále odpovědné za všechny aspekty povolování ústředních protistran a dohledu nad nimi, včetně povinnosti ověřit, že žádající ústřední protistrana splňuje toto nařízení a směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry (21), vzhledem ke skutečnosti, že uvedené vnitrostátní příslušné orgány nadále dokáží nejlépe posoudit každodenní fungování ústředních protistran, provádět pravidelné přezkumy a přijímat v případě potřeby vhodná opatření.
(52)
Pokud ústřední protistraně hrozí platební neschopnost, může fiskální odpovědnost spočívat převážně na členském státě, ve kterém je daná ústřední protistrana usazena. Z toho vyplývá, že by měl uvedené ústřední straně povolení vydávat a dohled nad ní vykonávat relevantní příslušný orgán uvedeného členského státu. Protože však členové clearingového systému ústřední protistrany mohou být usazeni v různých členských státech a dopad selhání ústřední protistrany pocítí jako první, je nutné, aby se do režimu povolování a dohledu zapojily všechny relevantní příslušné orgány a ESMA. Předejde se tím odlišným vnitrostátním opatřením nebo postupům a překážkám pro řádné fungování vnitřního trhu. Žádné kroky kteréhokoli člena kolegia orgánů dohledu učiněné při plnění jeho povinností by neměly přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoli členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování clearingových služeb v jakékoli měně. ESMA by se měl účastnit v každém kolegiu za účelem zajištění jednotného a správného uplatňování tohoto nařízení. ESMA by měl do práce na přípravě doporučení a rozhodnutí zapojit další příslušné orgány dotčených členských států.
(53)
Vzhledem k úloze kolegií je důležité, aby se do plnění jejich úkolů zapojily všechny relevantní příslušné orgány i členové ESCB. Kolegium by mělo sestávat nejen z příslušných orgánů vykonávajících dohled nad ústřední protistranou, ale i z orgánů dohledu nad subjekty, na něž by operace dané ústřední protistrany mohly mít vliv, tj. nad vybranými členy clearingového systému, obchodními systémy, interoperabilními ústředními protistranami a centrálními depozitáři cenných papírů. Účast v kolegiu by měla být umožněna členům ESCB, kteří odpovídají za dohled nad ústřední protistranou a interoperabilními ústředními protistranami, i těm, kteří odpovídají za emisi měn, na něž znějí finanční nástroje, jejichž clearing ústřední protistrana provedla. Jelikož tyto subjekty podléhající dohledu patrně budou usazeny v omezeném počtu členských států, v nichž daná ústřední protistrana působí, mohl by za dohled nad určitým počtem výše uvedených subjektů odpovídat jen jeden příslušný orgán nebo člen ESCB. V zájmu zajištění hladké spolupráce mezi všemi členy kolegia je třeba zavést vhodné postupy a mechanismy.
(54)
Zřízení a činnost kolegia bude pravděpodobně vycházet z písemné dohody mezi všemi jeho členy, a proto je vhodné jim vzhledem k citlivosti dané otázky svěřit pravomoc určit rozhodovací postupy kolegia. Podrobná pravidla hlasování by proto měla být stanovena písemnou dohodou mezi členy kolegia. V zájmu náležité rovnováhy mezi zájmy všech příslušných účastníků trhu a členských států by však mělo kolegium hlasovat v souladu s obecnou zásadou, podle níž má každý člen jeden hlas bez ohledu na počet funkcí, které v souladu s tímto nařízením vykonává. V kolegiích, jež nemají více než dvanáct členů, by měl mít každý hlasující člen jeden hlas a hlasovat by měli moci nejvýše dva členové kolegia náležející k témuž členskému státu. V kolegiích, jež mají více než dvanáct členů, by měl mít každý hlasující člen jeden hlas a hlasovat by měli moci nejvýše tři členové kolegia náležející k témuž členskému státu.
(55)
Velmi specifická situace ústředních protistran vyžaduje, aby byla kolegia organizována a fungovala v souladu s mechanismy, které specificky odpovídají dohledu nad ústředními protistranami.
(56)
Způsob stanovený v tomto nařízení nevytváří precedens pro jiné právní předpisy pro dozor a dohled nad infrastrukturou finančních trhů, zejména pokud jde o pravidla hlasování v případě, že se záležitost postupuje ESMA.
(57)
Povolení by ústřední protistraně nemělo být vydáno pouze v případě, že všichni členové kolegia, s výjimkou příslušných orgánů členského státu, ve kterém je ústřední protistrana usazena, dosáhnou na základě vzájemné dohody společného stanoviska, že by dané ústřední protistraně povolení nemělo být vydáno. Pokud však dostatečná většina členů kolegia vyjádří záporné stanovisko a některý z dotčených příslušných orgánů na základě dvoutřetinové většiny členů kolegia postoupí záležitost ESMA, měl by příslušný orgán členského státu, ve kterém je ústřední protistrana usazena, odložit přijetí svého rozhodnutí o povolení, dokud nebude přijato rozhodnutí, které může ohledně souladu s právem Unie přijmout ESMA. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je ústřední protistrana usazena, by měl přijmout rozhodnutí v souladu s tímto rozhodnutím ESMA. Dosáhnou-li všichni členové kolegia, s výjimkou orgánů členského státu, ve kterém je ústřední protistrana usazena, společného stanoviska, že požadavky nejsou splněny a že by dané ústřední protistraně nemělo být povolení vydáno, měl by mít příslušný orgán členského státu, v němž je ústřední protistrana usazena, možnost postoupit záležitost ESMA, aby rozhodl o souladu s právem Unie.
(58)
Je nezbytné posílit ustanovení o výměně informací mezi příslušnými orgány, ESMA a dalšími relevantními orgány a posílit povinnost pomoci a spolupráce mezi nimi. V souvislosti s narůstající přeshraniční činností by si tyto orgány měly vzájemně poskytovat důležité informace k výkonu svých funkcí, aby zajistily účinné uplatňování tohoto nařízení, včetně situací, kdy se jeho skutečné nebo domnělé porušení může týkat orgánů dvou či více členských států. Při výměně informací je nezbytné přísně dodržovat služební tajemství. Vzhledem k širokému dopadu OTC derivátových smluv je nezbytné, aby přístup k informacím potřebným pro výkon svých funkcí měly další relevantní orgány, jako finanční úřady a energetické regulační orgány.
(59)
S ohledem na globální povahu finančních trhů by měl ESMA přímo zodpovídat za uznávání ústředních protistran usazených v třetích zemích, a tedy za vydávání povolení uvedeným ústředním protistranám poskytovat clearingové služby v Unii, pokud Komise uzná právní a dohledový rámec uvedené třetí země jako rovnocenný s rámcem Unie a pokud budou splněny určité další podmínky. Proto by ústřední protistranu usazenou v třetí zemi a poskytující clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii měl uznat ESMA. Aby však nevznikly překážky bránící dalšímu rozvoji činností v oblasti přeshraniční správy investic v Unii, nemělo by být uznání ESMA nutné v případě ústřední protistrany ze třetí země, která služby klientům usazeným v Unii poskytuje prostřednictvím člena clearingového systému usazeného ve třetí zemi. V této souvislosti budou k tomu, aby se globálně zajistily rovné podmínky a finanční stabilita, zvlášť důležité dohody s významnými mezinárodními partnery Unie.
(60)
Dne 16. září 2010 se Evropská rada dohodla na tom, že Unie potřebuje v kontextu vnějších vztahů Unie prosazovat své zájmy a hodnoty důrazněji a v duchu vzájemnosti i vzájemného prospěchu, a proto musí podniknout kroky s cílem, mimo jiné, zlepšit přístup na trh pro evropské podniky a prohloubit spolupráci v oblasti regulace s významnými obchodními partnery.
(61)
Ústřední protistrana by měla mít bez ohledu na svou vlastnickou strukturu spolehlivé řídicí systémy, vrcholné vedení s dobrou pověstí a v radě nezávislé členy. Alespoň jedna třetina členů a nejméně dva členové její rady by měli být nezávislí. Odlišné řídicí systémy a vlastnické struktury však mohou mít vliv na ochotu nebo schopnost ústřední protistrany provádět clearing některých produktů. Proto je vhodné, aby se jakýmkoli potenciálním střetem zájmů uvnitř ústřední protistrany zabývali nezávislí členové rady a výbor pro rizika, který ústřední protistrana zřídí. Je třeba, aby zde byli náležitě zastoupeni členové clearingového systému a klienti, jelikož rozhodnutí přijatá ústřední protistranou na ně mohou mít dopad.
(62)
Ústřední protistrana může zajišťovat funkce formou outsourcingu. K takovému outsourcingu by měl vydat doporučení výbor pro rizika dané ústřední protistrany. Hlavní činnosti související s řízením rizik by měly být zajišťovány formou outsourcingu pouze se souhlasem příslušného orgánu.
(63)
Požadavky na účast pro ústřední protistranu by měly být transparentní, přiměřené a nediskriminační a měly by umožňovat vzdálený přístup, pokud tím ústřední protistrana nebude vystavena dalším rizikům.
(64)
Klientům členů clearingového systému, kteří provádějí clearing svých OTC derivátových smluv s ústředními protistranami, by měla být poskytnuta vysoká úroveň ochrany. Skutečná úroveň ochrany závisí na úrovni oddělení, kterou si uvedení klienti zvolí. Zprostředkovatelé by měli oddělovat svá aktiva od aktiv svých klientů. Z tohoto důvodu by ústřední protistrany měly vést aktualizované a snadno identifikovatelné záznamy s cílem usnadnit převod pozic a aktiv klientů člena clearingového systému, který selhal, na solventního člena clearingového systému nebo případně řízenou likvidaci pozic klientů a vrácení přebytečného kolaterálu klientům. Požadavky stanovené v tomto nařízení na oddělování a přenositelnost aktiv a pozic klientů by proto měly být nadřazeny veškerým protichůdným právním a správním předpisům členských států, které stranám brání v jejich plnění.
(65)
Ústřední protistrana by měla mít spolehlivý rámec řízení rizik k řízení úvěrových rizik, rizik likvidity a operačních a jiných rizik, včetně rizik, která v důsledku vzájemné závislosti nese nebo představuje pro jiné subjekty. Ústřední protistrana by měla mít adekvátní postupy a mechanismy k řešení selhání člena clearingového systému. Má-li se minimalizovat přenos rizika tohoto selhání, měla by mít ústřední protistrana přísné požadavky na účast v systému, měla by realizovat vhodné počáteční marže a měla by mít fond pro riziko selhání a jiné finanční zdroje na pokrytí potenciálních ztrát. Ústřední protistrana by měla stanovit minimální částku, pod kterou nesmí objem fondu pro riziko selhání v žádném případě klesnout, s cílem zajistit, aby měla průběžně k dispozici dostatečné zdroje. To by však nemělo omezovat možnost ústřední protistrany využít celou částku fondu pro riziko selhání ke krytí ztrát způsobených selháním jednoho člena clearingového systému.
(66)
Při vymezování spolehlivého rámce řízení rizik by měla ústřední protistrana přihlédnout ke svému potenciálnímu riziku a ekonomickému dopadu na členy clearingového systému a jejich klienty. Přestože by vytvoření vysoce spolehlivého systému řízení rizik mělo zůstat jejím prvořadým cílem, může ústřední protistrana jeho rysy přizpůsobit konkrétním činnostem a profilům rizika klientů členů clearingového systému a v případě, že to na základě kritérií uvedených v regulačních technických normách, které vypracuje ESMA, považuje za vhodné, může mezi vysoce likvidní aktiva přijímaná jako kolaterál zahrnout přinejmenším hotovost, vládní dluhopisy, kryté dluhopisy podle směrnice 2006/48/ES podléhající přiměřenému snížení hodnoty (haircut), záruky splatné na první požádání poskytnuté členem ESCB, záruky komerčních bank v souladu s přísnými podmínkami souvisejícími zejména s úvěruschopností ručitele a s jeho kapitálovým propojením s členy provádějícími clearing prostřednictvím ústředních protistran. Pokud je to vhodné, může ESMA rovněž považovat za aktivum přijatelné jako kolaterál zlato. Ústřední protistrany by měly mít možnost za přísných podmínek řízení rizik přijímat záruky komerčních bank od nefinančních smluvních stran jednajících jako členové clearingového systému.
(67)
Strategie řízení rizik, které ústřední protistrany využívají, by měly být dostatečně spolehlivé, aby nevznikala rizika pro daňové poplatníky.
(68)
Výzvy k dodatkové úhradě marže a snížení hodnoty kolaterálu mohou mít procyklické účinky. Proto by ústřední protistrany, příslušné orgány a ESMA měly přijmout opatření k předcházení případným procyklickým účinkům vyplývajícím z postupů řízení rizik přijatých ústředními protistranami a k jejich kontrole tak, aby nebyla nepříznivě ovlivněna spolehlivost a finanční zajištění ústřední protistrany.
(69)
Nezbytnou součástí procesu clearingu je řízení angažovanosti. Pro poskytování clearingových služeb obecně by měl být zajištěn přístup k příslušným zdrojům ocenění a jejich využívání. Tyto zdroje ocenění by měly mimo jiné zahrnovat zdroje spojené s indexy, které se používají jako referenční nástroje pro deriváty nebo jiné finanční nástroje.
(70)
Prvořadou obrannou linií ústřední protistrany jsou marže. Ačkoli by ústřední protistrany měly realizované marže investovat bezpečně a obezřetně, měly by se zvlášť snažit zajistit adekvátní ochranu marží, jež zaručí, že budou včas vráceny členům clearingového systému, kteří neselhali, nebo interoperabilní ústřední protistraně, pokud ústřední protistrana, jež tyto marže realizuje, selže.
(71)
Pro ústřední protistranu má zásadní význam přístup k přiměřeným zdrojům likvidity. Tato likvidita může být zajištěna přístupem k likviditě centrální banky nebo důvěryhodné a spolehlivé komerční banky, popřípadě kombinací obou. Přístup k likviditě by mohl vyplývat z povolení vydaného v souladu s článkem 6 směrnice 2006/48/ES nebo z jiných vhodných mechanismů. Při posuzování přiměřenosti zdrojů likvidity, zejména v zátěžových situacích, by měla ústřední protistrana zohlednit rizika získání likvidity výhradně spoléháním na úvěrové linky komerčních bank.
(72)
Evropský kodex chování v oblasti clearingu a vypořádání ze dne 7. listopadu 2006 stanovil dobrovolný rámec pro propojování ústředních protistran. Oblast vypořádání obchodů však zůstává roztříštěná podle právních předpisů jednotlivých států, přeshraniční obchody jsou tak nákladnější a dochází k brždění harmonizace. Proto je zapotřebí stanovit podmínky pro vytváření dohod o interoperabilitě mezi ústředními protistranami tak, aby tyto dohody nevystavovaly příslušné ústřední protistrany rizikům, která nejsou vhodně řízena.
(73)
Dohody o interoperabilitě jsou důležité pro větší integraci v oblasti vypořádání obchodů v Unii a měla by být pro ně stanovena regulace. Dohody o interoperabilitě však mohou vystavit ústřední protistrany dalším rizikům, a proto by mělo být nutné, aby ústředním protistranám bylo povoleno provádět clearing nebo aby tyto ústřední protistrany byly uznány v souladu s tímto nařízením nebo schváleny v rámci stávajících vnitrostátních schvalovacích režimů po dobu tří let předtím, než příslušné orgány tyto dohody o interoperabilitě schválí. Mimoto je vzhledem k dalším složitostem spojeným s dohodou o interoperabilitě mezi ústředními protistranami, které provádějí clearing OTC derivátových smluv, v této fázi vhodné omezit působnost dohod o interoperabilitě na převoditelné cenné papíry a nástroje peněžního trhu. Do 30. září 2014 by však ESMA měl Komisi předložit zprávu, zda by bylo vhodné uvedenou působnost rozšířit na jiné finanční nástroje.
(74)
Registry obchodních údajů sbírají pro účely regulace údaje významné pro orgány ve všech členských státech. Odpovědnost za registraci, zrušení registrace a dohled nad registry obchodních údajů by měl převzít ESMA.
(75)
Vzhledem k tomu, že se na údaje uchovávané registry obchodních údajů spoléhají regulační orgány, ústřední protistrany i jiní účastníci trhu, je nutné zajistit, aby uvedené registry obchodních údajů podléhaly přísným požadavkům na fungování, vedení záznamů a správu údajů.
(76)
K tomu, aby účastníci trhu mohli provést informovanou volbu, je třeba transparentnost cen, poplatků a modelů řízení rizik spojených se službami poskytovanými ústředními protistranami, jejich členy a registry obchodních údajů.
(77)
Aby mohl ESMA účinně plnit své povinnosti, měl by mít možnost si prostou žádostí nebo rozhodnutím vyžádat všechny nezbytné informace od registrů obchodních údajů, spřízněných třetích osob a třetích osob, které registry obchodních údajů využívají v rámci outsorcingu provozních funkcí nebo činností. Žádá-li ESMA o tyto informace formou prosté žádosti, nemá příjemce žádosti povinnost informace poskytnout, avšak učiní-li tak dobrovolně, neměly by být poskytnuté informace nepravdivé nebo zavádějící. Tyto informace by měly být poskytnuty neprodleně.
(78)
Aniž jsou dotčeny případy upravené trestním nebo daňovým právem, měly by příslušné orgány, ESMA, subjekty nebo fyzické či právnické osoby jiné než příslušné orgány, které získají důvěrné informace, tyto informace použít pouze v rámci plnění svých povinností a výkonu svých funkcí. Nemělo by to však vnitrostátním subjektům příslušným pro prevenci, vyšetřování a nápravu případů nesprávného úředního postupu bránit ve výkonu jejich činnosti v souladu s vnitrostátním právem.
(79)
Aby ESMA mohl účinně vykonávat své pravomoci dohledu, měl by mít možnost provádět šetření a kontroly na místě.
(80)
ESMA by měl mít možnost přenést určité úkoly v oblasti dohledu na příslušný orgán členského státu, například když úkol v oblasti dohledu vyžaduje znalosti a zkušenosti s ohledem na místní podmínky, jež jsou snadněji dostupné na vnitrostátní úrovni. ESMA by měl mít možnost přenést provádění konkrétních vyšetřovacích úkolů a kontrol na místě. Před přenesením úkolů by ESMA měl konzultovat s relevantním příslušným orgánem o podrobných podmínkách tohoto přenesení, včetně rozsahu úkolu, jenž má být přenesen, harmonogramu pro jeho splnění a předávání potřebných informací mezi příslušným orgánem a ESMA. ESMA by měl za provádění přeneseného úkolu poskytnout příslušným orgánům odměnu v souladu s nařízením o poplatcích, které přijme Komise prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. ESMA by neměl mít možnost přenést pravomoc rozhodovat o registraci.
(81)
Je nutno zajistit, aby příslušné orgány mohly požádat ESMA, aby přezkoumal, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace registru obchodních údajů. ESMA by měl tyto žádosti posoudit a přijmout veškerá nezbytná opatření.
(82)
ESMA by měl mít možnost ukládat penále s cílem dosáhnout toho, aby registry obchodních údajů ukončily porušování povinnosti, aby předložily úplné a přesné informace, které si ESMA vyžádal, nebo aby se podrobily šetření nebo kontrole na místě.
(83)
ESMA by měl mít rovněž možnost ukládat registrům obchodních údajů pokuty, zjistí-li, že úmyslně nebo z nedbalosti porušily toto nařízení. Pokuty by se měly ukládat podle míry závažnosti porušení povinnosti. Druhy porušení povinnosti by se měly rozdělit do skupin, pro něž by byla stanovena konkrétní pokuta. Při stanovení pokuty odpovídající konkrétnímu porušení povinnosti by ESMA měl postupovat ve dvou krocích: základní částka by se měla stanovit s přihlédnutím k ročnímu obratu dotyčného registru obchodních údajů a tato částka by se měla zvýšit nebo snížit použitím odpovídajících koeficientů v souladu s tímto nařízením.
(84)
Aby měl ESMA k dispozici nezbytné nástroje k rozhodnutí o pokutě přiměřené závažnosti porušení povinnosti, kterého se registr obchodních údajů dopustil, a mohl zohlednit okolnosti, za nichž k tomuto porušení došlo, mělo by toto nařízení stanovit koeficienty spojené s přitěžujícími nebo polehčujícími okolnostmi.
(85)
Před rozhodnutím o uložení pokuty nebo penále by ESMA měl účastníkům řízení poskytnout příležitost se k záležitosti vyjádřit, aby bylo respektováno jejich právo na obhajobu.
(86)
ESMA by neměl ukládat pokuty nebo penále v případech, kdy stejné skutečnosti nebo skutečnosti, jež jsou v podstatě totožné, vedly v rámci trestního řízení podle vnitrostátního práva k osvobozujícímu nebo odsuzujícímu rozhodnutí, které již nabylo právní moci.
(87)
Rozhodnutí ESMA o uložení pokuty nebo penále by měla být vykonatelná, přičemž jejich výkon by se měl řídit předpisy občanského procesního práva státu, na jehož území se provádí. Předpisy občanského procesního práva by neměly zahrnovat trestní procesní předpisy, mohly by však zahrnovat správní procesní předpisy.
(88)
Jestliže se registr obchodních údajů dopustí porušení povinnosti, měl by být ESMA oprávněn přijmout řadu opatření v oblasti dohledu, která zahrnují vyzvání registru obchodních údajů, aby porušování povinnosti ukončil, a jako krajní opatření zrušení registrace, pokud registr obchodních údajů závažným způsobem nebo opakovaně porušuje toto nařízení. Opatření v oblasti dohledu by ESMA měl uplatňovat s přihlédnutím k povaze a závažnosti porušení povinnosti a měl by přitom ctít zásadu proporcionality. Před přijetím rozhodnutí o opatřeních v oblasti dohledu by ESMA měl účastníkům řízení poskytnout příležitost se k záležitosti vyjádřit, aby bylo respektováno jejich právo na obhajobu.
(89)
Je nezbytné, aby členské státy a ESMA chránily právo na soukromí fyzických osob při zpracování osobních údajů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (22) a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (23).
(90)
Je důležité zajistit mezinárodní sbližování požadavků na ústřední protistrany a registry obchodních údajů. Toto nařízení se řídí stávajícími doporučeními vypracovanými Výborem pro platební a vypořádací systémy (CPSS) a Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry (IOSCO), přičemž zásady CPSS-IOSCO pro infrastrukturu finančního trhu včetně ústředních protistran byly vypracovány dne 16. dubna 2012. Vytváří rámec Unie, ve kterém mohou ústřední protistrany bezpečně působit. ESMA by měl vzít tyto stávající normy a jejich budoucí vývoj v úvahu při vypracovávání nebo navrhování revizí regulačních technických norem, pokynů a doporučení uvedených v tomto nařízení.
(91)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny seznamu subjektů, jimž byla udělena výjimka z působnosti tohoto nařízení, další procesní pravidla pro ukládání pokut nebo penále, včetně ustanovení o právu na obhajobu, o lhůtách a o výběru pokut a penále a o promlčecích lhůtách týkajících se ukládání a vymáhání penále nebo pokut; opatření ke změně přílohy II s cílem zohlednit vývoj na finančních trzích; přesnější stanovení typu poplatků, záležitostí, za něž se poplatky vybírají, výše poplatků a způsobu jejich úhrady. Je obzvlášť důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(92)
Aby byla zajištěna jednotná harmonizace, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat návrhy regulačních technických norem vypracovaných evropskými orgány dohledu postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 ohledně uplatňování oddílu C bodů 4 až 10 přílohy I směrnice 2004/39/ES pro účely tohoto nařízení a s cílem blíže určit: OTC derivátové smlouvy, u nichž se má za to, že mají přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, nebo případy, kdy je nutné či vhodné předejít vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení; typy nepřímých smluvních ujednání, která splňují podmínky uvedené v tomto nařízení; kategorie OTC derivátových smluv, které by měly podléhat povinnosti clearingu, datum nebo data, odkdy nabývá povinnost clearingu účinnosti, včetně jejího případného postupného zavedení a kategorií smluvních stran, na které se tato povinnost vztahuje, a minimální zbývající dobu splatnosti u OTC derivátových smluv uzavřených nebo obnovených přede dnem, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti; údaje, které má obsahovat oznámení příslušného orgánu podávané ESMA o tom, že vydal určité ústřední protistraně povolení provádět clearing určité kategorie OTC derivátových smluv; jednotlivé kategorie OTC derivátových smluv, míru standardizace smluvních podmínek a provozních postupů, objem a likviditu a dostupnost spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací; údaje, které má obsahovat registr kategorií OTC derivátových smluv podléhající povinnosti clearingu, který vede ESMA; náležitosti a typ zpráv pro různé kategorie derivátů; kritéria pro určení toho, které OTC derivátové smlouvy jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním, a hodnoty clearingových prahů, postupy a mechanismy související s technikami zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana; postupy řízení rizik včetně požadovaných úrovní a typu kolaterálu a mechanismů oddělení a požadované úrovně kapitálu; pojem roztříštění likvidity; požadavky na kapitál, nerozdělený zisk a rezervní fondy ústředních protistran; minimální obsah pravidel a řídicích systémů pro ústřední protistrany; podrobnosti o záznamech a informacích, které mají ústřední protistrany uchovávat; minimální obsah politiky zachování provozu ústředních protistran a jejich plánu obnovy činnosti a požadavky na ně; příslušné procento a časový horizont pro dobu do realizace a výpočet historické volatility pro různé kategorie finančních nástrojů s přihlédnutím k cíli omezit procykličnost a podmínky, za nichž mohou být zavedeny postupy pro stanovení marží ve vztahu k portfoliu; rámec pro stanovení mimořádných, ale možných tržních podmínek, který by měl být použit ke stanovení objemu fondu pro riziko selhání a zdrojů ústředních protistran; metodiku pro výpočet a udržování výše vlastních zdrojů ústředních protistran; typ kolaterálu, jejž lze považovat za vysoce likvidní, jako jsou hotovost, zlato, státní a kvalitní korporátní dluhopisy a kryté dluhopisy, a snížení hodnoty, a podmínky, za kterých mohou být záruky komerčních bank přijaty jako kolaterál; finanční nástroje, jež lze považovat za vysoce likvidní finanční nástroje s minimálními tržními a úvěrovými riziky, vysoce bezpečná ujednání a souhrnné limity; typ stresových testů, které mají provádět ústřední protistrany u různých kategorií finančních nástrojů a portfolií, zapojení členů clearingového systému nebo jiných stran do těchto testů, četnost a časové horizonty těchto testů a klíčové informace o svém modelu řízení rizik, které má ústřední protistrana zveřejnit, a předpoklady pro provádění stresových testů; náležitosti žádosti registru obchodních údajů o registraci u ESMA; jak často a jak podrobně mají registry obchodních údajů zveřejňovat informace týkající se celkových pozic pro jednotlivé kategorie OTC derivátových smluv; a provozní normy, které umožní seskupovat a porovnávat údaje mezi registry.
(93)
Veškeré povinnosti, které ukládá toto nařízení a které mají být dále upřesněny v aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech přijatých podle článku 290 nebo 291 Smlouvy o fungování Evropské unie, by se měly vykládat tak, že budou platit teprve ode dne, kdy tyto akty nabudou účinku.
(94)
ESMA by měl v rámci vypracovávání technických pokynů a regulačních technických norem, a především při stanovování clearingového prahu pro nefinanční smluvní strany v souladu s tímto nařízením, uspořádat veřejné konzultace s účastníky trhu.
(95)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (24).
(96)
Komise by měla sledovat a vyhodnocovat, zda jsou zapotřebí vhodná opatření k zajištění soudržného a účinného uplatňování a rozvíjení pravidel, norem a praxe spadajících do působnosti tohoto nařízení, přičemž zohlední výsledky práce na příslušných mezinárodních fórech.
(97)
S ohledem na pravidla pro interoperabilní systémy se považovalo za vhodné změnit směrnici 98/26/ES s cílem chránit práva provozovatele systému, který poskytuje zajištění přijímajícímu provozovateli systému, v případě úpadkového řízení proti uvedenému přijímajícímu provozovateli systému.
(98)
Aby se usnadnil účinný clearing, vedení záznamů, vypořádání a provádění plateb, měly by ústřední protistrany a registry obchodních údajů zařazovat do svých komunikačních postupů ve vztahu k účastníkům a tržním infrastrukturám v rámci svého rozhraní příslušné mezinárodní komunikační postupy a standardy pro zasílání zpráv a referenční údaje.
(99)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovení jednotných požadavků pro OTC derivátové smlouvy a pro výkon činností ústředních protistran a registrů obchodních údajů, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, a může jich být proto z důvodu rozsahu zamýšlené činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky na clearing a dvoustranné řízení rizik pro mimoburzovní (OTC) derivátové smlouvy, požadavky na oznamování derivátových smluv a jednotné požadavky na výkon činností ústředních protistran a registrů obchodních údajů.
2. Toto nařízení se použije na ústřední protistrany a na členy jejich clearingového systému, na finanční smluvní strany a na registry obchodních údajů. Ve stanovených případech se použije na nefinanční smluvní strany a obchodní systémy.
3. Hlava V tohoto nařízení se vztahuje pouze na převoditelné cenné papíry a nástroje peněžního trhu vymezené v čl. 4 odst. 1 bodě 18 písm. a) a b) a bodě 19 směrnice 2004/39/ES.
4. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
členy ESCB a další orgány členských států plnící podobné funkce a další veřejné subjekty Unie pověřené správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahující;
b)
Banku pro mezinárodní platby.
5. S výjimkou oznamovací povinnosti podle článku 9 se toto nařízení nevztahuje na tyto subjekty:
a)
mezinárodní rozvojové banky uvedené v části 1 oddíle 4.2 přílohy VI směrnice 2006/48/ES;
b)
subjekty veřejného sektoru ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 18 směrnice 2006/48/ES, pokud jsou ve vlastnictví centrálních vlád a mají výslovné dohody o zárukách centrálních vlád;
c)
evropský nástroj finanční stability a evropský mechanismus stability.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 82 měnící seznam obsažený v odstavci 4 tohoto článku.
Za tímto účelem předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 17. listopadu 2012 zprávu o tom, jak se v mezinárodním prostředí přistupuje k veřejným subjektům pověřeným správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahujícím a k centrálním bankám.
Tato zpráva musí obsahovat srovnávací analýzu toho, jak se k těmto subjektům a k centrálním bankám přistupuje v právních řádech většího počtu třetích zemí, včetně nejméně tří z hlediska objemu obchodovaných smluv největších jurisdikcí, a norem řízení rizik vztahujících se na derivátové obchody, do nichž tyto subjekty a centrální banky v těchto jurisdikcích vstupují. Pokud zpráva dospěje k závěru, zejména na základě srovnávací analýzy, že je nezbytné osvobodit měnové úkoly těchto centrálních bank třetích zemí od povinnosti provádět clearing a oznamovací povinnosti, zařadí je Komise na seznam obsažený v odstavci 4.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„ústřední protistranou“ právnická osoba, která vstupuje mezi strany smluv uzavíraných na jednom či na několika finančních trzích, a stává se tak kupujícím pro každého prodávajícího a prodávajícím pro každého kupujícího;
2)
„registrem obchodních údajů“ právnická osoba, která centrálně sbírá a vede záznamy o derivátech;
3)
„clearingem“ proces určování pozic, včetně výpočtu čistých závazků, a zajišťování toho, aby k zajištění expozic vyplývajících z těchto pozic byly k dispozici finanční nástroje, peněžní prostředky nebo obojí;
4)
„obchodním systémem“ systém provozovaný investičním podnikem nebo organizátorem trhu nebo ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodů 1 a 13 směrnice 2004/39/ES jiným než systematickým internalizátorem ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 7 uvedené směrnice, ve kterém se setkává nabídka finančních nástrojů a poptávka po nich tak, že výsledkem je smlouva v souladu s hlavou II nebo III uvedené směrnice;
5)
„derivátem“ nebo „derivátovou smlouvou“ finanční nástroj stanovený v oddíle C bodech 4 až 10 přílohy I směrnice 2004/39/ES, jak byla provedena články 38 a 39 nařízení (ES) č. 1287/2006;
6)
„kategorií derivátů“ podmnožina derivátů, které sdílejí společné a podstatné vlastnosti, mezi nimiž jsou alespoň vztah k podkladovému aktivu, druh podkladového aktiva a měna pomyslné hodnoty. Deriváty patřící do stejné kategorie se mohou lišit svou splatností;
7)
„OTC derivátem“ nebo „OTC derivátovou smlouvou“ derivátová smlouva, k jejíž realizaci nedochází na regulovaném trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 14 směrnice 2004/39/ES ani na trhu třetí země, který je považován za rovnocenný regulovanému trhu v souladu s čl. 19 odst. 6 směrnice 2004/39/ES;
8)
„finanční smluvní stranou“ investiční podnik povolený v souladu se směrnicí 2004/39/ES, úvěrová instituce povolená v souladu se směrnicí 2006/48/ES, pojišťovna povolená v souladu se směrnicí 73/239/EHS, životní pojišťovna povolená v souladu se směrnicí 2002/83/ES, zajišťovna povolená v souladu se směrnicí 2005/68/ES, SKIPCP a tam, kde je to vhodné, jeho správce povolený v souladu se směrnicí 2009/65/ES, instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu čl. 6 písm. a) směrnice 2003/41/ES a alternativní investiční fond spravovaný správci alternativních investičních fondů povolených nebo registrovaných v souladu se směrnicí 2011/61/EU;
9)
„nefinanční smluvní stranou“ podnik usazený v Unii jiný než subjekty uvedené v bodech 1 a 8;
10)
„složkou penzijního systému“:
a)
instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu čl. 6 písm. a) směrnice 2003/41/ES, včetně veškerých povolených subjektů odpovědných za jejich řízení a jednajících jejich jménem podle čl. 2 odst. 1 uvedené směrnice, jakož i veškerých právnických osob zřízených za účelem investování těchto institucí a jednajících pouze a výhradně v jejich zájmu;
b)
činnosti v oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění u institucí uvedených v článku 3 směrnice 2003/41/ES;
c)
činnosti v oblasti zaměstnaneckého penzijního pojištění u životních pojišťoven, na které se vztahuje směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že všechna aktiva a pasiva odpovídající těmto činnostem jsou vykazována, spravována a organizována odděleně od ostatních činností pojišťovny bez jakékoli možnosti převodu;
d)
jiné povolené subjekty, které podléhají dohledu, nebo složky, které působí na vnitrostátním základě, pokud:
i)
jsou uznány podle vnitrostátního práva a
ii)
jejich primárním účelem je zabezpečovat dávky v důchodu;
11)
„úvěrovým rizikem protistrany“ riziko, že u druhé smluvní strany obchodu dojde k selhání před konečným vypořádáním peněžních toků obchodu;
12)
„dohodou o interoperabilitě“ dohoda mezi dvěma nebo více ústředními protistranami, která zahrnuje provádění obchodů mezi systémy;
13)
„příslušným orgánem“ příslušný orgán ve smyslu právních předpisů uvedených v bodě 8 tohoto článku, příslušný orgán uvedený v čl. 10 odst. 5 nebo orgán, který každý členský stát určí v souladu s článkem 22;
14)
„členem clearingového systému“ podnik, který je účastníkem ústřední protistrany a který odpovídá za plnění finančních závazků vyplývajících z uvedené účasti;
15)
„klientem“ podnik ve smluvním vztahu k členu clearingového systému ústřední protistrany, který uvedenému podniku umožňuje provádět clearing jeho obchodů prostřednictvím uvedené ústřední protistrany;
16)
„skupinou“ skupina podniků, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných podniků ve smyslu článků 1 a 2 směrnice 83/349/EHS, nebo skupina podniků uvedená v čl. 3 odst. 1 a čl. 80 odst. 7 a 8 směrnice 2006/48/ES;
17)
„finanční institucí“ podnik jiný než úvěrová instituce, jehož hlavní činností je nabývání účastí nebo výkon jedné nebo více činností uvedených v bodech 2 až 12 přílohy I směrnice 2006/48/ES;
18)
„finanční holdingovou společností“ finanční instituce, jejíž dceřiné podniky jsou buď výlučně, nebo převážně úvěrovými institucemi nebo finančními institucemi, přičemž alespoň jeden z dceřiných podniků je úvěrovou institucí, a která není smíšenou finanční holdingovou společností ve smyslu čl. 2 bodu 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu (25);
19)
„podnikem pomocných služeb“ podnik, jehož hlavní činností je vlastnictví nebo správa jmění, řízení služeb zpracování dat nebo jiná podobná činnost, kterou napomáhá hlavní činnosti jedné nebo více úvěrových institucí;
20)
„kvalifikovanou účastí“ přímá nebo nepřímá účast v ústřední protistraně či registru obchodních údajů představující nejméně 10 % kapitálu nebo hlasovacích práv ve smyslu článků 9 a 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (26), s ohledem na podmínky týkající se jejich sčítání stanovené v čl. 12 odst. 4 a 5 uvedené směrnice nebo umožňující uplatňovat podstatný vliv na řízení ústřední protistrany či registru obchodních údajů, v němž má daná osoba účast;
21)
„mateřským podnikem“ mateřský podnik popsaný v článcích 1 a 2 směrnice 83/349/EHS;
22)
„dceřiným podnikem“ dceřiný podnik popsaný v článcích 1 a 2 směrnice 83/349/EHS, včetně dceřiného podniku patřícího dceřinému podniku mateřského podniku, jenž stojí v čele těchto podniků;
23)
„kontrolou“ vztah mezi mateřským a dceřiným podnikem popsaný v článku 1 směrnice 83/349/EHS;
24)
„úzkým propojením“ stav, kdy jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob spojeny:
a)
účastí, prostřednictvím přímého držení nebo kontroly, nejméně 20 % hlasovacích práv nebo kapitálu některého podniku, nebo
b)
kontrolou nebo obdobným vztahem mezi fyzickou či právnickou osobou a podnikem nebo dceřiným podnikem jiného dceřiného podniku, který se rovněž považuje za dceřiný podnik mateřského podniku, jenž stojí v čele těchto podniků.
Stav, kdy jsou dvě nebo více fyzických či právnických osob trvale vázány k jedné a téže osobě vztahem kontroly, se rovněž považuje za úzké propojení mezi těmito osobami;
25)
„kapitálem“ upsaný základní kapitál ve smyslu článku 22 směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (27), pokud již byl splacen, k němuž se připočte příslušné emisní ážio, který plně absorbuje ztráty v běžných situacích a v případě úpadku či likvidace se řadí za všechny ostatní pohledávky;
26)
„rezervními fondy“ rezervní fondy stanovené v článku 9 čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založené na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností (28) a hospodářský výsledek vzniklý v důsledku uplatnění konečného hospodářského výsledku;
27)
„radou“ správní nebo dozorčí rada nebo obě v souladu s vnitrostátním právem obchodních společností;
28)
„nezávislým členem rady“ člen rady, který nemá s danou ústřední protistranou, jejími ovládajícími akcionáři, jejím vedením ani členy jejího clearingového systému žádný obchodní, příbuzenský ani jiný vztah, jenž zakládá střet zájmů, a který k nim neměl žádný takový vztah v období pěti let před svým členstvím v radě;
29)
„vrcholným vedením“ osoba nebo osoby, které skutečně řídí obchodní činnost ústřední protistrany nebo registru obchodních údajů, a výkonný člen nebo členové rady.
Článek 3
Obchody uvnitř skupiny
1. V případě nefinanční smluvní strany se obchodem uvnitř skupiny rozumí OTC derivátová smlouva uzavřená s jinou smluvní stranou, která je součástí stejné skupiny, za předpokladu, že obě smluvní strany jsou plně zahrnuty do stejné konsolidace a podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik a že je tato jiná smluvní strana usazena v Unii nebo v třetí zemi, ve vztahu k níž Komise přijala prováděcí akt podle čl. 13 odst. 2.
2. V případě finanční smluvní strany se obchodem uvnitř skupiny rozumí kterákoli z těchto operací:
a)
OTC derivátová smlouva uzavřená s jinou smluvní stranou, která je součástí stejné skupiny, jsou-li splněny tyto podmínky:
i)
finanční smluvní strana je usazena v Unii nebo v třetí zemi, ve vztahu k níž Komise přijala prováděcí akt podle čl. 13 odst. 2,
ii)
druhou smluvní stranou je finanční smluvní strana, finanční holdingová společnost, finanční instituce nebo podnik pomocných služeb, na něž se vztahují vhodné obezřetnostní požadavky,
iii)
obě smluvní strany jsou plně zahrnuty do stejné konsolidace a
iv)
obě smluvní strany podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik;
b)
OTC derivátová smlouva uzavřená s jinou smluvní stranou, jsou-li obě smluvní strany součástí stejného institucionálního systému ochrany podle čl. 80 odst. 8 směrnice 2006/48/ES a je-li splněna podmínka stanovená v písm. a) bodě ii) tohoto odstavce;
c)
OTC derivátová smlouva uzavřená mezi úvěrovými institucemi, které jsou přidruženy k témuž ústřednímu subjektu, nebo mezi takovou úvěrovou institucí a ústředním subjektem podle čl. 3 odst. 1 směrnice 2006/48/ES; nebo
d)
OTC derivátová smlouva uzavřená s nefinanční smluvní stranou, která je součástí stejné skupiny, za předpokladu, že jsou obě smluvní strany plně zahrnuty do stejné konsolidace a podléhají vhodným centralizovaným postupům pro hodnocení, měření a kontrolu rizik a že tato smluvní strana je usazena v Unii nebo v jurisdikci třetí země, ve vztahu k níž Komise přijala prováděcí akt podle čl. 13 odst. 2.
3. Pro účely tohoto článku jsou smluvní strany považovány za zahrnuté do stejné konsolidace, pokud:
a)
buď jsou obě zahrnuty do konsolidace v souladu se směrnicí 83/349/EHS nebo s mezinárodními standardy finančního výkaznictví (IFRS) přijatými podle nařízení (ES) č. 1606/2002 nebo, v případě skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí ve třetí zemi, v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami třetí země, které byly shledány rovnocennými s IFRS v souladu s nařízením (ES) č. 1569/2007 (nebo s účetními standardy třetí země, jejichž používání je povoleno v souladu s článkem 4 uvedeného nařízení);
b)
nebo se na obě vztahuje stejný konsolidovaný dohled v souladu se směrnicí 2006/48/ES nebo směrnicí 2006/49/ES nebo, v případě skupiny, jejíž mateřský podnik má ústředí ve třetí zemi, stejný konsolidovaný dohled vykonávaný příslušným orgánem třetí země, jehož rovnocennost s dohledem podle zásad stanovených v článku 143 směrnice 2006/48/ES nebo v článku 2 směrnice 2006/49/ES byla ověřena.
HLAVA II
CLEARING, OZNAMOVÁNÍ A ZMÍRŇOVÁNÍ RIZIKA OTC DERIVÁTŮ
Článek 4
Povinnost clearingu
1. Smluvní strany provedou clearing všech OTC derivátových smluv týkajících se kategorie OTC derivátů, u níž byla podle čl. 5 odst. 2 stanovena povinnost clearingu, pokud tyto smlouvy splňují obě následující podmínky:
a)
byly uzavřeny:
i)
mezi dvěma finančními smluvními stranami,
ii)
mezi finanční smluvní stranou a nefinanční smluvní stranou splňující podmínky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. b),
iii)
mezi dvěma nefinančními smluvními stranami splňujícími podmínky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. b),
iv)
mezi finanční smluvní stranou nebo nefinanční smluvní stranou splňující podmínky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. b) a subjektem usazeným ve třetí zemi, který by podléhal povinnosti clearingu, pokud by byl usazen v Unii, nebo
v)
mezi dvěma subjekty usazenými v jedné nebo více třetích zemí, které by podléhaly povinnosti clearingu, pokud by byly usazeny v Unii, jestliže má daná smlouva přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii nebo jestliže je uložení této povinnosti nutné či vhodné, aby se předešlo vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení; a
b)
jsou uzavřeny nebo nahrazeny buď:
i)
v den, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, nebo později, nebo
ii)
v den oznámení podle čl. 5 odst. 1 nebo později, avšak přede dnem, kdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, pokud je zbývající doba splatnosti smluv delší než minimální zbývající doba splatnosti určená Komisí v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. c).
2. Aniž jsou dotčeny techniky zmírňování rizika podle článku 11, nevztahuje se povinnost clearingu na OTC derivátové smlouvy, které jsou obchody uvnitř skupiny uvedenými v článku 3.
Osvobození stanovené v prvním pododstavci platí pouze v případech:
a)
kdy dvě smluvní strany usazené v Unii a patřící do stejné skupiny nejprve písemně vyrozumí příslušné orgány, že jej hodlají využít pro OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi nimi. Toto vyrozumění musí být provedeno nejméně 30 kalendářních dnů přede dnem uplatnění osvobození. Příslušné orgány mohou do 30 kalendářních dnů poté, co obdrží vyrozumění, vznést námitku proti uplatnění tohoto osvobození, pokud obchod mezi danými smluvními stranami nesplňuje podmínky stanovené v článku 3, aniž je dotčeno jejich právo vznést námitku i po uplynutí této lhůty 30 kalendářních dnů, pokud uvedené podmínky přestanou být plněny. V případě neshody mezi příslušnými orgány jim může s dosažením dohody pomoci ESMA v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010;
b)
OTC derivátových smluv mezi dvěma smluvními stranami patřícími do stejné skupiny, z nichž jedna je usazena v členském státě a druhá ve třetí zemi, pokud smluvní straně usazené v Unii příslušný orgán ve lhůtě 30 kalendářních dnů poté, co od této smluvní strany obdržel vyrozumění, povolil uplatnit dané osvobození, a to za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3. Příslušný orgán toto rozhodnutí oznámí ESMA.
3. Clearing OTC derivátových smluv, které podléhají povinnosti clearingu podle odstavce 1, provádí ústřední protistrana, které bylo pro clearing této kategorie derivátů vydáno povolení podle článku 14 nebo která je pro tento účel uznána podle článku 25 a která je zařazena do rejstříku v souladu s čl. 6 odst. 2 písm. b).
Pro tento účel se smluvní strana stane členem clearingového systému nebo klientem nebo uzavře nepřímé ujednání o clearingu s členem clearingového systému za předpokladu, že toto ujednání nezvýší riziko protistrany a zajistí, aby aktiva a pozice smluvní strany měly ochranu s rovnocenným účinkem jako ochrana stanovená v článcích 39 a 48.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují smlouvy, u nichž se má za to, že mají přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, nebo případy, kdy je nutné či vhodné předejít vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení, jak je stanoveno v odst. 1 písm. a) bodě v), a typy nepřímých smluvních ujednání, která splňují podmínky uvedené v odst. 3 druhém pododstavci.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 5
Postup při stanovení povinnosti clearingu
1. Pokud příslušný orgán povolí ústřední protistraně provádět clearing určité kategorie OTC derivátů podle článku 14 nebo 15, okamžitě uvedené povolení oznámí ESMA.
K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují údaje, jež musí být obsaženy v oznámeních podle prvního pododstavce.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené ve druhém pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
2. Do šesti měsíců po obdržení oznámení podle odstavce 1 nebo dokončení řízení o uznání uvedeného v článku 25 ESMA po provedení veřejných konzultací a po konzultaci s ESRB a tam, kde je to vhodné, s příslušnými orgány třetích zemí vypracuje a předloží Komisi k potvrzení návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
kategorii OTC derivátů, která by měla podléhat povinnosti clearingu podle článku 4;
b)
datum nebo data, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění a kategorií smluvních stran, na které se tato povinnost vztahuje; a
c)
minimální zbývající dobu splatnosti OTC derivátových smluv uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. ESMA z vlastního podnětu, po provedení veřejné konzultace a po konzultaci s ESRB a tam, kde je to vhodné, s příslušnými orgány třetích zemí určí v souladu s kritérii uvedenými v odst. 4 písm. a), b) a c) a oznámí Komisi kategorie derivátů, které by měly podléhat povinnosti clearingu podle článku 4, ale pro jejichž clearing dosud žádná ústřední protistrana nezískala povolení.
Po tomto oznámení zveřejní ESMA výzvu k vypracování návrhů na clearing těchto kategorií derivátů.
4. S ohledem na hlavní cíl, kterým je snížit systémové riziko, vezmou návrhy regulačních technických norem ve vztahu k tomu, co je uvedeno v odst. 2 písm. a), v úvahu tato kritéria:
a)
míru standardizace smluvních podmínek a provozních postupů u příslušné kategorie OTC derivátů;
b)
objem a likviditu příslušné kategorie OTC derivátů;
c)
dostupnost spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací v příslušné kategorii OTC derivátů;
Při vypracovávání těchto návrhů regulačních technických norem může ESMA vzít v úvahu vzájemnou propojenost smluvních stran používajících příslušné kategorie OTC derivátů, předpokládaný dopad na rozsah úvěrového rizika protistrany mezi smluvními stranami a dopad na hospodářskou soutěž v Unii.
K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které blíže určují kritéria uvedené v prvním pododstavci písm. a), b) a c).
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v třetím pododstavci tohoto odstavce postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
5. Návrhy regulačních technických norem ve vztahu k tomu, co je uvedeno v odst. 2 písm. b), vezmou v úvahu tato kritéria:
a)
předpokládaný objem příslušné kategorie OTC derivátů;
b)
zda již clearing téže kategorie OTC derivátů provádí více než jedna ústřední protistrana;
c)
schopnost příslušných ústředních protistran zpracovat předpokládaný objem a řídit riziko plynoucí z clearingu příslušné kategorie OTC derivátů;
d)
druh a počet smluvních stran aktivních a pravděpodobně aktivních na trhu s příslušnou kategorií OTC derivátů;
e)
dobu, kterou smluvní strana podléhající povinnosti clearingu potřebuje k zavedení postupů pro clearing svých OTC derivátových smluv prostřednictvím ústřední protistrany;
f)
schopnost řízení rizik a právní a provozní kapacitu smluvních stran, které jsou aktivní na trhu s příslušnou kategorií OTC derivátů a na které by se vztahovala povinnost clearingu podle čl. 4 odst. 1.
6. Pokud určitá kategorie OTC derivátových smluv přestane mít ústřední protistranu, která má povolení nebo je uznána pro účely clearingu těchto smluv podle tohoto nařízení, přestane podléhat povinnosti clearingu podle článku 4 a použije se odstavec 3 tohoto článku.
Článek 6
Veřejný rejstřík
1. ESMA zřídí, vede a aktualizuje veřejný rejstřík s cílem správně a jednoznačně určovat kategorie OTC derivátů, které podléhají povinnosti clearingu. Veřejný rejstřík musí být přístupný na internetových stránkách ESMA.
2. Rejstřík obsahuje tyto údaje:
a)
kategorie OTC derivátů, které podléhají povinnosti clearingu podle článku 4;
b)
ústřední protistrany, které mají povolení nebo jsou uznány pro účely povinnosti clearingu;
c)
data, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění;
d)
kategorie OTC derivátů určených ESMA v souladu s čl. 5 odst. 3;
e)
minimální zbývající doba splatnosti derivátových smluv uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě ii);
f)
ústřední protistrany, které ESMA oznámil příslušný orgán pro účely povinnosti clearingu, a datum oznámení každé z nich.
3. Pokud určitá ústřední protistrana pozbude povolení nebo uznání podle tohoto nařízení ke clearingu určité kategorie derivátů, ESMA ji okamžitě vyškrtne z veřejného rejstříku ve vztahu k dané kategorii OTC derivátů.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku může ESMA vypracovat návrhy regulačních technických norem, které blíže určují údaje, jež mají být obsaženy ve veřejném rejstříku uvedeném v odstavci 1.
ESMA předloží jakékoli takové návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 7
Přístup k ústřední protistraně
1. Ústřední protistrana, které bylo povoleno provádět clearing OTC derivátových smluv, akceptuje clearing těchto smluv na nediskriminačním a transparentním základě bez ohledu na obchodní systém.
Ústřední protistrana může požadovat, aby obchodní systém vyhovoval provozním a technickým požadavkům stanoveným ústřední protistranou, včetně požadavků na řízení rizik.
2. Formální žádosti obchodního systému o přístup ústřední protistrana vyhoví nebo ji zamítne do tří měsíců od jejího podání.
3. Pokud ústřední protistrana zamítne žádost o přístup podle odstavce 2, toto zamítnutí obchodnímu systému řádně odůvodní.
4. Pokud příslušný orgán obchodního systému a příslušný orgán ústřední protistrany neodepřou přístup, poskytne ústřední protistrana přístup do tří měsíců od rozhodnutí vyhovět formální žádosti obchodního systému podle odstavce 2.
Příslušný orgán obchodního systému a příslušný orgán ústřední protistrany mohou obchodnímu systému po podání formální žádosti přístup k ústřední protistraně odepřít pouze v případě, že by takový přístup ohrozil hladké a řádné fungování trhů nebo by nepříznivě ovlivnil systémové riziko.
5. ESMA urovná jakýkoli spor mezi příslušnými orgány v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 8
Přístup k obchodnímu systému
1. Obchodní systém poskytne každé ústřední protistraně, které bylo povoleno provádět clearing OTC derivátových smluv obchodovaných v tomto obchodním systému, na její žádost údaje o uzavřených obchodech na nediskriminačním a transparentním základě.
2. Pokud obchodní systém obdrží od ústřední protistrany formální žádost o přístup k obchodnímu systému, odpoví jí do tří měsíců.
3. Pokud obchodní systém přístup odepře, vyrozumí o tom ústřední protistranu, přičemž své rozhodnutí řádně odůvodní.
4. Aniž je dotčeno rozhodnutí příslušných orgánů obchodního systému a ústřední protistrany, umožní obchodní systém přístup do tří měsíců od kladné odpovědi na žádost o přístup.
Přístup k obchodnímu systému je ústřední protistraně poskytnut pouze za předpokladu, že tento přístup nevyžaduje interoperabilitu ani neohrožuje hladké a řádné fungování trhů, zejména v důsledku roztříštění likvidity a že obchodní systém zavedl vhodný mechanismus k zabránění tomuto roztříštění.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují pojem roztříštění likvidity.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 9
Oznamovací povinnost
1. Smluvní strany a ústřední protistrany zajistí, že údaje o každé derivátové smlouvě, kterou uzavřely, a veškeré změny nebo ukončení smluv budou oznámeny registru obchodních údajů registrovanému v souladu s článkem 55 nebo uznanému v souladu s článkem 77. Údaje se oznamují nejpozději v pracovní den následující po uzavření, změně nebo ukončení smlouvy.
Oznamovací povinnost se vztahuje na derivátové smlouvy, které:
a)
byly uzavřeny před 16. srpna 2012 a k tomuto datu zůstaly nevypořádány;
b)
jsou uzavřeny 16. srpna 2012 nebo později.
Smluvní strana nebo ústřední protistrana, která podléhá oznamovací povinnosti, může oznamováním údajů o derivátových smlouvách pověřit jiný subjekt.
Smluvní strany a ústřední protistrany zajistí, aby při oznamování údajů o jejich derivátových smlouvách nedocházelo k duplicitám.
2. Smluvní strany uchovávají záznamy o každé derivátové smlouvě, kterou uzavřely, a každé změně nejméně pět let po ukončení smlouvy.
3. Pokud není k dispozici registr obchodních údajů pro zaznamenání údajů o derivátové smlouvě, zajistí smluvní strany a ústřední protistrany jejich oznámení ESMA.
V tomto případě ESMA zajistí, aby všechny relevantní subjekty uvedené v čl. 81 odst. 3 měly přístup ke všem údajům o derivátových smlouvách, které potřebují k plnění svých povinností a mandátů.
4. Má se za to, že smluvní strana nebo ústřední protistrana nebo subjekt oznamující údaje jejich jménem neporušuje žádné omezení prozrazovat informace uložené smlouvou nebo právními či správními předpisy, když registru obchodních údajů nebo ESMA oznámí údaje o derivátové smlouvě.
Sdělením těchto údajů nevzniká vykazující jednotce ani jejím ředitelům nebo zaměstnancům žádná odpovědnost.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují náležitosti a typ zpráv uvedených v odstavcích 1 a 3 pro různé kategorie derivátů.
Zprávy uvedené v odstavcích 1 a 3 určují alespoň:
a)
smluvní strany derivátové smlouvy, a pokud se liší, osoby oprávněné a povinné z dané smlouvy;
b)
hlavní charakteristiky derivátových smluv, včetně jejich typu, podkladu, splatnosti, pomyslné hodnoty, ceny a data vypořádání.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. K zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavců 1 a 3 vypracuje ESMA návrhy prováděcích technických norem, které blíže určí:
a)
formát a četnost zpráv uvedených v odstavcích 1 a 3 pro jednotlivé kategorie derivátů;
b)
lhůtu, ve které mají být derivátové smlouvy oznámeny, včetně případného postupného zavádění u smluv uzavřených přede dnem vzniku oznamovací povinnosti.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 10
Nefinanční smluvní strany
1. Pokud nefinanční smluvní strana otevře pozice v OTC derivátových smlouvách a tyto pozice překračují clearingový práh stanovený podle odstavce 3:
a)
okamžitě informuje ESMA a příslušný orgán uvedený v odstavci 5 tohoto článku;
b)
začne podléhat povinnosti clearingu pro budoucí smlouvy podle článku 4, pokud průměrná rolující pozice překračuje po dobu 30 pracovních dnů příslušný práh; a
c)
provede clearing veškerých relevantních budoucích smluv během čtyř měsíců ode dne, kdy začala podléhat povinnosti clearingu.
2. Nefinanční smluvní strana, která začala podléhat povinnosti clearingu v souladu s odst. 1 písm. b) a která následně orgánu určenému podle odstavce 5 prokáže, že její průměrná rolující pozice nepřekračuje po dobu 30 pracovních dnů clearingový práh, přestane podléhat povinnosti clearingu uvedené v článku 4.
3. Při výpočtu pozic uvedených v odstavci 1 započte nefinanční smluvní strana veškeré OTC derivátové smlouvy uzavřené nefinanční smluvní stranou nebo jinými nefinančními subjekty uvnitř skupiny, k níž nefinanční smluvní strana náleží, které nejsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním nefinanční smluvní strany nebo této skupiny.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s ESRB a dalšími relevantními orgány návrhy regulačních technických norem, které blíže určí:
a)
kritéria pro určení toho, které OTC derivátové smlouvy jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním podle odstavce 3; a
b)
hodnoty clearingových prahů, které jsou určeny s ohledem na systémový význam součtu čistých pozic a expozic smluvní strany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů.
Po provedení otevřené veřejné konzultace ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
ESMA po konzultaci s ESRB a dalšími relevantními orgány pravidelně přezkoumává příslušné prahy a v případě potřeby navrhuje regulační technické normy za účelem jejich změny.
5. Každý členský stát určí orgán, který odpovídá za zajištění toho, že povinnost podle odstavce 1 je plněna.
Článek 11
Techniky zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana
1. Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které uzavřou OTC derivátovou smlouvu, jejíž clearing neprovádí ústřední protistrana, zajistí s náležitou péčí, aby byly zavedeny vhodné postupy a systémy pro měření, sledování a zmírňování operačního rizika a úvěrového rizika protistrany, zahrnující alespoň:
a)
včasné potvrzení podmínek příslušné OTC derivátové smlouvy, prováděné pokud možno elektronickými prostředky;
b)
spolehlivé, odolné a kontrolovatelné standardizované procesy pro srovnávání portfolií, řízení souvisejících rizik, včasné odhalování a řešení sporů mezi stranami a sledování hodnoty smluv, které dosud nebyly vypořádány.
2. Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany uvedené v článku 10 denně oceňují hodnotu smluv, které dosud nebyly vypořádány, podle tržní hodnoty. Pokud tržní podmínky brání oceňování podle tržní hodnoty, použije se spolehlivé a obezřetné ocenění podle modelu.
3. Finanční smluvní strany musí mít zavedeny postupy řízení rizik, které vyžadují, aby ve vztahu k OTC derivátovým smlouvám, které jsou uzavřeny dne 16. srpna 2012 nebo později, byl kolaterál vyměněn včas a přesně a byl vhodně oddělen. Nefinanční smluvní strany uvedené v článku 10 musí mít zavedeny postupy řízení rizik, které vyžadují, aby ve vztahu k OTC derivátovým smlouvám, které jsou uzavřeny v den překročení clearingového prahu nebo později, byl kolaterál vyměněn včas a přesně a byl vhodně oddělen.
4. Finanční smluvní strany musí držet vhodný a přiměřený kapitál k řízení rizika nekrytého vhodnou výměnou kolaterálu.
5. Požadavek stanovený v odstavci 3 tohoto článku se nevztahuje na obchod uvnitř skupiny podle článku 3 uskutečněný mezi smluvními stranami usazenými ve stejném členském státě, pokud neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
6. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je na základě kladného rozhodnutí obou relevantních příslušných orgánů zcela nebo zčásti osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 2 písm. a), b) nebo c) uskutečněný mezi smluvními stranami usazenými v různých členských státech, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Nedospějí-li příslušné orgány ke kladnému rozhodnutí do 30 kalendářních dnů od obdržení žádosti o osvobození, může těmto orgánům s dosažením dohody pomoci ESMA v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
7. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1 uskutečněný mezi nefinančními smluvními stranami usazenými v různých členských státech, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Nefinanční smluvní strany oznámí svůj úmysl využít osvobození příslušným orgánům podle čl. 10 odst. 5. Osvobození je platné, pokud žádný z těchto příslušných orgánů do tří měsíců od obdržení oznámení nerozhodne, že podmínky uvedené v prvním pododstavci písm. a) či b) nejsou splněny.
8. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je na základě kladného rozhodnutí relevantního příslušného orgánu odpovědného za dohled nad smluvní stranou usazenou v Unii zcela nebo zčásti osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 2 písm. a) až d), který je uskutečněn mezi smluvní stranou usazenou v Unii a smluvní stranou usazenou v jurisdikci třetí země, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
9. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1, který je uskutečněn mezi nefinanční smluvní stranou usazenou v Unii a smluvní stranou usazenou v jurisdikci třetí země, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Nefinanční smluvní strana oznámí svůj úmysl využít osvobození příslušnému orgánu podle čl. 10 odst. 5. Osvobození je platné, pokud tento příslušný orgán do tří měsíců od obdržení oznámení nerozhodne, že podmínky uvedené v prvním pododstavci písm. a) či b) nejsou splněny.
10. Od požadavku stanoveného v odstavci 3 tohoto článku je na základě kladného rozhodnutí relevantního příslušného orgánu odpovědného za dohled nad finanční smluvní stranou zcela nebo zčásti osvobozen obchod uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1 uskutečněný mezi nefinanční smluvní stranou a finanční smluvní stranou, které jsou usazeny v různých členských státech, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
postupy řízení rizik, které smluvní strany uplatňují, jsou náležitě stabilní a spolehlivé a odpovídají míře složitosti daného derivátového obchodu;
b)
neexistuje ani se nepředpokládá žádná věcná nebo právní překážka bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Relevantní příslušný orgán odpovědný za dohled nad finanční smluvní stranou oznámí každé takové rozhodnutí příslušnému orgánu uvedenému v čl. 10 odst. 5. Osvobození je platné, pokud tento příslušný orgán nerozhodne, že podmínky uvedené v prvním pododstavci písm. a) či b) nejsou splněny. V případě neshody mezi příslušnými orgány jim může s dosažením dohody pomoci ESMA v souladu se svými pravomocemi podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
11. Smluvní strana obchodu uvnitř skupiny, jenž byl osvobozen od požadavku stanoveného v odstavci 3, informaci o tomto osvobození zveřejní.
Příslušný orgán oznámí ESMA každé rozhodnutí přijaté podle odstavce 6, 8 nebo 10 a každé oznámení obdržené podle odstavce 7, 9 nebo 10 a poskytne mu podrobné informace o dotyčném obchodu uvnitř skupiny.
12. Povinnosti stanovené v odstavcích 1 až 11 se vztahují na OTC derivátové smlouvy uzavřené mezi subjekty ze třetích zemí, které by těmto povinnostem podléhaly, pokud by byly usazeny v Unii, jestliže tyto smlouvy mají přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii nebo jestliže je uložení této povinnosti nutné či vhodné, aby se předešlo vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení.
13. ESMA činnost s deriváty nezpůsobilými k clearingu pravidelně sleduje s cílem rozpoznat případy, kdy určitá kategorie derivátů může představovat systémové riziko, a předcházet regulační arbitráži mezi derivátovými obchody, u nichž je nebo není prováděn clearing. ESMA po konzultaci s ESRB zejména přijímá opatření podle čl. 5 odst. 3 nebo přezkoumává regulační technické normy pro maržové požadavky stanovené v odstavci 14 tohoto článku a v článku 41.
14. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
postupy a mechanismy uvedené v odstavci 1;
b)
tržní podmínky, které brání ocenění podle tržní hodnoty, a kritéria pro používání ocenění podle modelu uvedeného v odstavci 2;
c)
podrobné údaje o osvobozených obchodech uvnitř skupiny, které mají být součástí oznámení podle odstavců 7, 9 a 10;
d)
podrobné informace o osvobozených obchodech uvnitř skupiny podle odstavce 11;
e)
smlouvy, u nichž se má za to, že mají přímý, podstatný a předvídatelný vliv v Unii, nebo případy, kdy je nutné či vhodné předejít vyhýbání se požadavkům tohoto nařízení, jak je uvedeno v odstavci 12.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
15. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu společné návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
postupy řízení rizik včetně úrovní a typu kolaterálu a způsobů jeho oddělení požadovaného ke splnění odstavce 3;
b)
úroveň kapitálu požadovanou ke splnění odstavce 4;
c)
postupy, jimiž se mají řídit smluvní strany a relevantní příslušné orgány při uplatňování osvobození podle odstavců 6 až 10;
d)
použitelná kritéria podle odstavců 5 až 10, zejména včetně toho, co by mělo být považováno za věcnou nebo právní překážku bránící okamžitému převodu kapitálu nebo splacení závazků mezi smluvními stranami.
Evropské orgány dohledu předloží tyto společné návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
V závislosti na právní povaze smluvní strany jsou na Komisi přeneseny pravomoci k přijetí regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 nebo (EU) č. 1095/2010.
Článek 12
Sankce
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení pravidel podle této hlavy a přijmou veškerá opatření, aby zajistily jejich uplatňování. Tyto sankce zahrnují alespoň správní pokuty. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány odpovědné za dohled nad finančními a popřípadě nefinančními smluvními stranami zveřejnily každou sankci uloženou za porušení článků 4, 5 a 7 až 11, pokud by takové zveřejnění vážně neohrozilo finanční trhy nebo nezpůsobilo zúčastněným stranám neúměrnou škodu. Členské státy pravidelně zveřejňují hodnotící zprávy o účinnosti použití pravidel v oblasti sankcí. Takto zveřejněné informace nesmějí obsahovat osobní údaje ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice 95/46/ES.
Do 17. února 2013 oznámí členské státy Komisi pravidla uvedená v odstavci 1. Neprodleně Komisi oznámí jakoukoli jejich následnou změnu.
3. Porušení pravidel této hlavy nemá dopad na platnost OTC derivátové smlouvy ani na možnost stran prosazovat ustanovení OTC derivátové smlouvy. Porušení pravidel této hlavy nezakládá nárok kterékoli strany OTC derivátové smlouvy na náhradu škody.
Článek 13
Mechanismus pro předcházení duplicitním nebo rozporným pravidlům
1. Komise s pomocí ESMA sleduje uplatňování zásad stanovených v článcích 4, 9, 10 a 11 v mezinárodním měřítku, zejména pokud jde o případné požadavky týkající se účastníků trhu, které jsou duplicitní nebo jsou v rozporu s jinými požadavky, vypracovává zprávy o těchto otázkách Evropskému parlamentu a Radě a doporučuje případná opatření.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, jimiž stanoví, že právní, dohledové a vynucovací předpisy určité třetí země:
a)
jsou rovnocenné požadavkům stanoveným tímto nařízením podle článků 4, 9, 10 a 11;
b)
zajišťují ochranu služebního tajemství, která je rovnocenná ochraně stanovené v tomto nařízení; a
c)
jsou účinně uplatňovány a vynucovány spravedlivým a nedeformujícím způsobem zajišťujícím účinný dohled a vynucování v uvedené třetí zemi.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 86 odst. 2.
3. Prováděcí akt o rovnocennosti uvedený v odstavci 2 znamená, že se má za to, že smluvní strany uzavírající obchod podléhající tomuto nařízení splnily povinnosti obsažené v článcích 4, 9, 10 a 11 tohoto nařízení, pokud je alespoň jedna z nich usazena v dané třetí zemi.
4. Komise ve spolupráci s ESMA sleduje účinné provádění požadavků, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v článcích 4, 9, 10 a 11, třetími zeměmi, pro které byl přijat prováděcí akt o rovnocennosti, a pravidelně, alespoň jednou ročně, podává zprávy Evropskému parlamentu a Radě. V případě, že zpráva odhalí nedostatečné nebo nedůsledné uplatňování rovnocenných požadavků orgány třetí země, zruší Komise do 30 kalendářních dnů po předložení zprávy uznání rovnocennosti právního rámce dotyčné země. Pokud je prováděcí akt o rovnocennosti zrušen, začnou se na smluvní strany automaticky znovu vztahovat všechny požadavky stanovené v tomto nařízení.
HLAVA III
POVOLENÍ ÚSTŘEDNÍCH PROTISTRAN A DOHLED NAD NIMI
KAPITOLA 1
Podmínky a postupy pro povolení ústřední protistrany
Článek 14
Povolení ústřední protistrany
1. Právnická osoba usazená v Unii, která hodlá poskytovat clearingové služby jako ústřední protistrana, požádá postupem stanoveným v článku 17 o povolení příslušný orgán členského státu, kde je usazena (dále jen „příslušný orgán ústřední protistrany“).
2. Povolení vydané v souladu s článkem 17 je účinné pro celé území Unie.
3. Povolení podle odstavce 1 se vydává pouze na činnosti spojené s clearingem a uvádí služby nebo činnosti, které je ústřední protistrana oprávněna poskytovat či vykonávat, včetně kategorií finančních nástrojů, na něž se toto povolení vztahuje.
4. Ústřední protistrana musí trvale splňovat podmínky potřebné pro povolení.
Ústřední protistrana bez zbytečného odkladu informuje příslušný orgán o veškerých podstatných změnách, které mají vliv na podmínky pro povolení.
5. Povolení podle odstavce 1 nebrání členským státům v tom, aby ve vztahu k ústředním protistranám usazeným na jejich území přijaly nebo nadále uplatňovaly dodatečné požadavky, včetně určitých požadavků na povolení podle směrnice 2006/48/ES.
Článek 15
Rozšíření činností a služeb
1. Ústřední protistrana, která chce rozšířit svou činnost o další služby nebo činnosti, na které se první povolení nevztahuje, podá žádost o rozšíření příslušnému orgánu ústřední protistrany. Za rozšíření uvedeného povolení se považuje nabízení clearingových služeb, pro které ústřední protistrana dosud nemá povolení.
Rozšíření povolení se provádí postupem stanoveným v článku 17.
2. Pokud chce ústřední protistrana rozšířit svou činnost do jiného členského státu, než ve kterém je usazena, příslušný orgán ústřední protistrany o tom okamžitě uvědomí příslušný orgán druhého členského státu.
Článek 16
Kapitálové požadavky
1. Ústřední protistrana musí mít stálý a dostupný počáteční kapitál ve výši alespoň 7,5 milionu EUR, aby mohla získat povolení podle článku 14.
2. Kapitál ústřední protistrany včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů musí být přiměřený riziku plynoucímu z činností ústřední protistrany. Musí trvale postačovat k zajištění řádného ukončení nebo restrukturalizace činností v příslušném časovém rozpětí a k zajištění adekvátní ochrany ústřední protistrany proti úvěrovému riziku, riziku protistrany, tržnímu riziku a operačním, právním a obchodním rizikům, která ještě nejsou kryta zvláštními finančními zdroji uvedenými v článcích 41 až 44.
3. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje EBA v úzké spolupráci s ESCB a po konzultaci s ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují požadavky na kapitál, nerozdělený zisk a rezervní fondy ústřední protistrany uvedené v odstavci 2.
EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 17
Postupy pro vydávání povolení a zamítnutí žádosti o povolení
1. Žádající ústřední protistrana podá žádost o povolení příslušnému orgánu členského státu, ve kterém je usazena.
2. Žádající ústřední protistrana poskytne veškeré informace nezbytné k tomu, aby přesvědčila příslušný orgán, že v době povolení má přijata veškerá opatření nutná k tomu, aby splnila požadavky stanovené v tomto nařízení. Příslušný orgán okamžitě předá veškeré informace, které od žádající ústřední protistrany obdržel, ESMA a kolegiu uvedenému v čl. 18 odst. 1.
3. Do 30 pracovních dnů od obdržení žádosti příslušný orgán posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví příslušný orgán lhůtu, v níž musí žádající ústřední protistrana poskytnout doplňující informace. Posoudí-li příslušný orgán žádost jako úplnou, oznámí to žádající ústřední protistraně, členům kolegia zřízeného podle čl. 18 odst. 1 a ESMA.
4. Příslušný orgán ústřední protistrany vydá povolení pouze tehdy, pokud je plně přesvědčen, že žádající ústřední protistrana splňuje všechny požadavky stanovené v tomto nařízení a že je ústřední protistrana oznámena jako systém podle směrnice 98/26/ES.
Příslušný orgán řádně zváží stanovisko kolegia přijaté v souladu s článkem 19. Nesouhlasí-li příslušný orgán ústřední protistrany s kladným stanoviskem kolegia, musí jeho rozhodnutí obsahovat řádné odůvodnění a vysvětlení všech podstatných odchylek od tohoto kladného stanoviska.
Ústřední protistrana povolení nezíská, jestliže všichni členové kolegia, s výjimkou orgánů členského státu, v němž je ústřední protistrana usazena, dosáhnou vzájemnou dohodou společného stanoviska podle čl. 19 odst. 1, že dané ústřední protistraně povolení vydáno nebude. Toto stanovisko musí být písemné a obsahovat řádné a podrobné odůvodnění, proč se kolegium domnívá, že požadavky stanovené tímto nařízením nebo jinými právními předpisy Unie nejsou splněny.
Nebylo-li dosaženo vzájemnou dohodou společného stanoviska podle třetího pododstavce a vyjádří-li dvoutřetinová většina členů kolegia záporné stanovisko, může do 30 kalendářních dnů od přijetí uvedeného záporného stanoviska kterýkoli dotčený příslušný orgán na základě dvoutřetinové většiny členů kolegia postoupit záležitost ESMA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Rozhodnutí o postoupení musí být písemné a musí obsahovat řádné a podrobné odůvodnění, proč se příslušní členové kolegia domnívají, že požadavky stanovené tímto nařízením nebo jinými součástmi práva Unie nejsou splněny. V takovém případě příslušný orgán ústřední protistrany odloží přijetí svého rozhodnutí o povolení a vyčká rozhodnutí o povolení, které může přijmout ESMA podle čl. 19 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010. Příslušný orgán přijme rozhodnutí v souladu s rozhodnutím ESMA. Záležitost nesmí být ESMA postoupena po uplynutí lhůty 30 dnů uvedené ve čtvrtém pododstavci.
Dosáhnou-li všichni členové kolegia, s výjimkou orgánů členského státu, v němž je ústřední protistrana usazena, vzájemnou dohodou společného stanoviska podle čl. 19 odst. 1, že dané ústřední protistraně nebude povolení vydáno, může příslušný orgán ústřední protistrany postoupit záležitost ESMA v souladu s článkem 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Příslušný orgán členského státu, v němž je usazena ústřední protistrana, předá rozhodnutí ostatním dotčeným příslušným orgánům.
5. V případě, že příslušný orgán ústřední protistrany neuplatňuje ustanovení tohoto nařízení nebo je uplatňuje způsobem, který se jeví jako porušení práva Unie, postupuje ESMA v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Na žádost kteréhokoli člena kolegia nebo z vlastního podnětu a po vyrozumění příslušného orgánu může ESMA vyšetřovat údajné porušování nebo neuplatňování práva Unie.
6. Žádné kroky kteréhokoli člena kolegia učiněné při plnění jeho povinností nesmějí přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoli členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování clearingových služeb v jakékoli měně.
7. Do šesti měsíců od podání úplné žádosti příslušný orgán písemně a s řádným odůvodněním vyrozumí žádající ústřední protistranu o tom, zda bylo její žádosti o povolení vyhověno, či zda byla zamítnuta.
Článek 18
Kolegium
1. Do 30 kalendářních dnů od podání úplné žádosti v souladu s článkem 17 zřídí příslušný orgán ústřední protistrany kolegium, které spravuje a jemuž předsedá, s cílem usnadnit plnění úkolů uvedených v článcích 15, 17, 49, 51 a 54.
2. Kolegium se skládá z:
a)
ESMA;
b)
příslušného orgánu ústřední protistrany;
c)
příslušných orgánů odpovědných za dohled nad členy clearingového systému ústřední protistrany usazenými ve třech členských státech, které během jednoho roku poskytly největší souhrnné příspěvky do fondu pro riziko selhání ústřední protistrany uvedeného v článku 42;
d)
příslušných orgánů odpovědných za dohled nad obchodními systémy, které ústřední protistrana obsluhuje;
e)
příslušných orgánů, které vykonávají dohled nad ústředními protistranami, s nimiž byly uzavřeny dohody o interoperabilitě;
f)
příslušných orgánů, které vykonávají dohled nad centrálními depozitáři cenných papírů, s nimiž je ústřední protistrana propojena;
g)
příslušných členů ESCB odpovědných za dohled nad ústřední protistranou a příslušných členů ESCB odpovědných za dohled nad ústředními protistranami, s nimiž byly uzavřeny dohody o interoperabilitě;
h)
centrálních bank, které emitují nejrelevantnější měny Unie používané u finančních nástrojů, jejichž clearing je prováděn.
3. Příslušný orgán členského státu, který není členem kolegia, může kolegium požádat o jakékoli informace, které jsou důležité pro plnění jeho úkolů v oblasti dohledu.
4. Aniž jsou dotčeny povinnosti příslušných orgánů podle tohoto nařízení, zajišťuje kolegium:
a)
vypracování stanoviska uvedeného v článku 19;
b)
výměnu informací, včetně žádostí o informace podle článku 84;
c)
dohodu o dobrovolném rozdělení úkolů mezi své členy;
d)
koordinaci programů dohledových šetření založených na hodnocení rizika ústřední protistrany a
e)
určení postupů a pohotovostních plánů pro řešení naléhavých situací uvedených v článku 24.
5. Zřízení a činnost kolegia se řídí písemnou dohodou mezi všemi jeho členy.
Tato dohoda určí praktické mechanismy pro činnost kolegia, včetně podrobných pravidel pro hlasování, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 3, a může určit úkoly, které mají být svěřeny příslušnému orgánu ústřední protistrany nebo jinému členu kolegia.
6. K zajištění jednotného a soudržného fungování kolegií v celé Unii vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují podmínky, za nichž se měny Unie uvedené v odst. 2 písm. h) považují za nejrelevantnější, a podrobnosti praktických mechanismů uvedených v odstavci 5.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 19
Stanovisko kolegia
1. Do čtyř měsíců od podání úplné žádosti ústřední protistranou v souladu s článkem 17 provede příslušný orgán ústřední protistrany posouzení rizik ústřední protistrany a předloží zprávu kolegiu.
Do 30 kalendářních dnů od obdržení uvedené zprávy a na základě zjištění uvedených ve zprávě dospěje kolegium ke společnému stanovisku ohledně toho, zda žádající ústřední protistrana splňuje všechny požadavky stanovené v tomto nařízení.
Aniž je dotčen čl. 17 odst. 4 čtvrtý pododstavec a pokud kolegium nedospěje ke společnému stanovisku podle druhého pododstavce, přijme ve stejné lhůtě stanovisko většinou hlasů.
2. ESMA usnadní přijetí společného stanoviska v souladu se svou obecnou funkcí koordinace podle článku 31 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. Většinové stanovisko kolegia se přijímá prostou většinou hlasů jeho členů. V kolegiích, jež nemají více než dvanáct členů, má každý hlasující člen jeden hlas a hlasovat mohou nejvýše dva členové kolegia z téhož členského státu. V kolegiích, jež mají více než dvanáct členů, má každý hlasující člen jeden hlas a hlasovat mohou nejvýše tři členové z téhož členského státu. ESMA nemá právo hlasovat o stanoviscích kolegia.
Článek 20
Odnětí povolení
1. Aniž je dotčen čl. 22 odst. 3, odejme příslušný orgán ústřední protistraně povolení, pokud ústřední protistrana:
a)
nevyužije toto povolení do dvanácti měsíců, výslovně se jej vzdá nebo déle než šest předchozích měsíců neposkytuje služby či nevykonává činnost;
b)
získala povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo jakýmikoli jinými protiprávními prostředky;
c)
přestane splňovat podmínky, za nichž bylo povolení vydáno, a ve stanovené lhůtě nepřijala nápravná opatření požadovaná příslušným orgánem ústřední protistrany;
d)
závažně a systematicky porušuje některé požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. Pokud se příslušný orgán ústřední protistrany domnívá, že nastala některá z okolností uvedených v odstavci 1, vyrozumí o tom do pěti pracovních dnů ESMA a členy kolegia.
3. Příslušný orgán ústřední protistrany konzultuje nutnost odejmout povolení ústřední protistraně s členy kolegia, ledaže je rozhodnutí naléhavé.
4. Kterýkoli člen kolegia může kdykoli požádat, aby příslušný orgán ústřední protistrany posoudil, zda ústřední protistrana nadále dodržuje podmínky, za nichž bylo povolení vydáno.
5. Příslušný orgán ústřední protistrany může odnětí povolení omezit na konkrétní službu, činnost nebo kategorii finančních nástrojů.
6. Příslušný orgán ústřední protistrany zašle ESMA a členům kolegia své řádně odůvodněné rozhodnutí, které zohlední připomínky členů kolegia.
7. Rozhodnutí o odnětí povolení je účinné v celé Unii.
Článek 21
Přezkum a vyhodnocení
1. Aniž je dotčena úloha kolegia, příslušné orgány uvedené v článku 22 přezkoumají opatření, strategie, postupy a mechanismy, které ústřední protistrany zavedly ke splnění tohoto nařízení, a vyhodnotí rizika, kterým ústřední protistrany jsou nebo mohou být vystaveny.
2. Přezkum a vyhodnocení podle odstavce 1 se týkají všech požadavků na ústřední protistrany stanovených tímto nařízením.
3. Příslušné orgány stanoví četnost a intenzitu přezkumu a vyhodnocení uvedených v odstavci 1 s přihlédnutím k velikosti, systémové důležitosti, povaze, rozsahu a složitosti činností dotčených ústředních protistran. Přezkum a vyhodnocení se aktualizují nejméně jednou ročně.
Ústřední protistrany podléhají kontrolám na místě.
4. Příslušné orgány pravidelně, avšak nejméně jednou ročně informují kolegium o výsledcích přezkumu a vyhodnocení podle odstavce 1, včetně případných nápravných opatření nebo sankcí.
5. Příslušné orgány vyžadují, aby jakákoli ústřední protistrana, která neplní požadavky stanovené tímto nařízením, včas přijala nezbytná opatření nebo učinila kroky nezbytné k nápravě této situace.
6. ESMA plní koordinační úlohu mezi příslušnými orgány a jednotlivými kolegii s cílem vytvořit společnou kulturu dohledu a zavést jednotnou praxi v této oblasti, zajistit používání stejných postupů a jednotného přístupu a posílit jednotnost výsledků dohledu.
Za účelem prvního pododstavce ESMA alespoň jednou ročně:
a)
provádí srovnávací hodnocení činností dohledu všech příslušných orgánů v souvislosti s vydáváním povolení a dohledem nad ústředními protistranami v souladu s článkem 30 nařízení (EU) č. 1095/2010 a
b)
zahajuje a koordinuje hodnocení odolnosti ústředních protistran v celé Unii vůči nepříznivému tržnímu vývoji v souladu s čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Pokud hodnocení uvedené ve druhém pododstavci písm. b) odhalí nedostatečnou odolnost jedné nebo více ústředních protistran, vydá ESMA nezbytná doporučení podle článku 16 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA 2
Dozor a dohled nad ústředními protistranami
Článek 22
Příslušný orgán
1. Každý členský stát určí příslušný orgán odpovědný za plnění povinností, které vyplývají z tohoto nařízení v souvislosti s povolováním ústředních protistran usazených na jeho území a s dohledem nad nimi, a informuje o něm Komisi a ESMA.
Pokud členský stát určí více než jeden příslušný orgán, jednoznačně vymezí jejich úlohy a určí jeden orgán, který odpovídá za koordinaci spolupráce a výměnu informací s Komisí, ESMA, příslušnými orgány jiných členských států, EBA a příslušnými členy ESCB v souladu s články 23, 24, 83 a 84.
2. Každý členský stát zajistí, aby měl příslušný orgán dohlížecí a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro výkon jeho funkcí.
3. Každý členský stát zajistí v souladu s vnitrostátním právem možnost přijímání nebo ukládání vhodných správních opatření vůči fyzickým či právnickým osobám odpovědným za nedodržování tohoto nařízení.
Tato opatření musí být účinná, přiměřená a odrazující a mohou zahrnovat požadavek přijetí nápravných opatření ve stanovené lhůtě.
4. ESMA na své internetové stránce zveřejní seznam příslušných orgánů určených v souladu s odstavcem 1.
KAPITOLA 3
Spolupráce
Článek 23
Spolupráce mezi orgány
1. Příslušné orgány úzce spolupracují spolu navzájem, s ESMA a v případě potřeby s ESCB.
2. Na základě informací dostupných v daném čase příslušné orgány při výkonu svých obecných povinností řádně zvažují potenciální dopad svých rozhodnutí na stabilitu finančního systému ve všech ostatních dotčených členských státech, zejména v naléhavých situacích uvedených v článku 24.
Článek 24
Naléhavé situace
Příslušný orgán ústřední protistrany nebo jakýkoli jiný orgán bez zbytečného odkladu informuje ESMA, kolegium, příslušné členy ESCB a jiné relevantní orgány o jakékoli naléhavé situaci spojené s ústřední protistranou, včetně vývoje na finančních trzích, která může mít nepříznivý dopad na tržní likviditu a stabilitu finančního systému ve kterémkoli z členských států, kde je ústřední protistrana nebo některý z členů jejího clearingového systému usazen.
KAPITOLA 4
Vztahy s třetími zeměmi
Článek 25
Uznání ústřední protistrany usazené v třetí zemi
1. Ústřední protistrana usazená v třetí zemi může poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii, pouze pokud ji uzná ESMA.
2. ESMA může po konzultaci s orgány uvedenými v odstavci 3 uznat ústřední protistranu usazenou v třetí zemi, která požádala o uznání pro účely poskytování pouze některých clearingových služeb nebo činností, pokud:
a)
Komise přijala prováděcí akt v souladu s odstavcem 6;
b)
ústřední protistrana má v příslušné třetí zemi povolení a podléhá účinnému dohledu a vynucování, jež zajišťují plný soulad s obezřetnostními požadavky platnými v dané třetí zemi;
c)
byla uzavřena ujednání o spolupráci podle odstavce 7;
d)
ústřední protistrana je usazena nebo povolena ve třetí zemi, u níž bylo v souladu s kritérii stanovenými ve společném memorandu mezi členskými státy o rovnocennosti třetích zemí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (29) uznáno, že má rovnocenné systémy proti praní peněz a boje proti financování terorismu jako Unie.
3. Při posuzování toho, zda jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 2, ESMA konzultuje:
a)
s příslušným orgánem členského státu, ve kterém ústřední protistrana poskytuje nebo hodlá poskytovat clearingové služby a který si ústřední protistrana zvolila;
b)
s příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad členy clearingového systému ústřední protistrany usazenými ve třech členských státech, kteří poskytují nebo by podle předpokladů ústřední protistrany měli během jednoho roku poskytnout největší souhrnné příspěvky do fondu pro riziko selhání ústřední protistrany uvedeného v článku 42;
c)
s příslušnými orgány odpovědnými za dohled nad obchodními systémy v Unii, kterým ústřední protistrana poskytuje nebo má poskytovat služby;
d)
s příslušnými orgány, které vykonávají dohled nad ústředními protistranami usazenými v Unii, s nimiž byly uzavřeny dohody o interoperabilitě;
e)
s příslušnými členy ESCB členských států, ve kterých ústřední protistrana poskytuje nebo hodlá poskytovat clearingové služby, a s příslušnými členy ESCB odpovědnými za dohled nad ústředními protistranami, s nimiž byly uzavřeny dohody o interoperabilitě;
f)
s centrálními bankami, které emitují nejrelevantnější měny Unie používané u finančních nástrojů, jejichž clearing je nebo má být prováděn.
4. Ústřední protistrana uvedená v odstavci 1 podá žádost ESMA.
Žádající ústřední protistrana poskytne ESMA všechny informace nezbytné k jejímu uznání. ESMA do 30 pracovních dní od obdržení žádosti posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví ESMA lhůtu, v níž musí žádající ústřední protistrana poskytnout doplňující informace.
Rozhodnutí o uznání vychází z podmínek stanovených v odstavci 2 a je nezávislé na jakémkoli posouzení, které je základem pro rozhodnutí o rovnocennosti podle čl. 13 odst. 3.
Před přijetím svého rozhodnutí konzultuje ESMA s orgány a subjekty uvedenými v odstavci 3.
Do 180 pracovních dnů od podání úplné žádosti ESMA písemně a s řádným odůvodněním vyrozumí žádající ústřední protistranu o tom, zda bylo její žádosti o uznání vyhověno, či zda byla zamítnuta.
ESMA zveřejní na své internetové stránce seznam ústředních protistran uznaných v souladu s tímto nařízením.
5. ESMA po konzultaci s orgány a subjekty uvedenými v odstavci 3 přezkoumá uznání ústřední protistrany usazené v třetí zemi, pokud rozšířila své činnosti a služby v Unii. Tento přezkum se provede v souladu s odstavci 2, 3 a 4. ESMA může zrušit uznání takové ústřední protistrany, pokud přestanou být splněny podmínky stanovené v odstavci 2, a za stejných okolností, jaké jsou uvedeny v článku 20.
6. Komise může podle článku 5 nařízení (EU) č. 182/2011 přijmout prováděcí akt, který stanoví, že právní předpisy a předpisy o dohledu třetí země zajišťují, že ústřední protistrany povolené v uvedené třetí zemi splňují právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV tohoto nařízení, že tyto ústřední protistrany podléhají v uvedené třetí zemi průběžnému účinnému dohledu a vynucování a že právní rámec uvedené třetí země stanoví účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran povolených podle právních režimů třetích zemí.
7. ESMA uzavře s relevantními příslušnými orgány třetích zemí, jejichž právní a dohledové rámce byly v souladu s odstavcem 6 uznány jako rovnocenné tomuto nařízení, ujednání o spolupráci. Tato ujednání blíže určí alespoň:
a)
mechanismus pro výměnu informací mezi ESMA a příslušnými orgány dotčených třetích zemí, včetně přístupu ke všem informacím týkajícím se ústředních protistran povolených v třetích zemích, které si ESMA vyžádá;
b)
mechanismus pro neprodlené vyrozumění ESMA, pokud se příslušný orgán třetí země domnívá, že ústřední protistrana, nad kterou vykonává dohled, porušuje podmínky svého povolení nebo jiné právní předpisy, jimiž se má řídit;
c)
mechanismus pro neprodlené vyrozumění ESMA příslušným orgánem třetí země, je-li ústřední protistraně, nad kterou příslušný orgán třetí země vykonává dohled, uděleno oprávnění poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo klientům usazeným v Unii;
d)
postupy, které se týkají koordinace činností dohledu, včetně kontrol na místě, jsou-li vhodné.
8. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, jež blíže určují informace, které má žádající ústřední protistrana poskytnout ESMA ve své žádosti o uznání.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
HLAVA IV
POŽADAVKY NA ÚSTŘEDNÍ PROTISTRANY
KAPITOLA 1
Organizační požadavky
Článek 26
Obecná ustanovení
1. Ústřední protistrana musí mít spolehlivé řídicí systémy včetně jasné organizační struktury s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními hranicemi odpovědnosti, účinné postupy k zjišťování, řízení, kontrole a oznamování rizik, kterým je nebo by mohla být vystavena, a přiměřené mechanismy vnitřní kontroly včetně řádných administrativních a účetních postupů.
2. Ústřední protistrana musí přijmout strategie a postupy dostatečně účinné k zajištění toho, že ona sama i její řídící pracovníci a zaměstnanci dodržují veškerá ustanovení tohoto nařízení.
3. Ústřední protistrana musí mít a provozovat organizační strukturu, která zajišťuje nepřetržitý a řádný výkon jejích služeb a činností. Musí využívat vhodné a přiměřené systémy, zdroje a postupy.
4. Ústřední protistrana musí zřetelně oddělovat hierarchické vztahy pro řízení rizik a pro své ostatní operace.
5. Ústřední protistrana musí přijmout, provádět a dodržovat politiku odměňování, která podporuje spolehlivé a účinné řízení rizik a která nevytváří pobídky k podhodnocení rizik.
6. Ústřední protistrana musí udržovat informační systémy odpovídající složitosti, rozmanitosti a typům vykonávaných služeb a činností tak, aby byly zajištěny vysoké bezpečnostní standardy a neporušenost a důvěrnost uchovávaných informací.
7. Ústřední protistrana musí bezplatně zveřejňovat své řídící systémy, pravidla, kterými se řídí, a kritéria účastenství ve svém clearingovém systému.
8. Ústřední protistrana se musí podrobovat častým a nezávislým auditům. Výsledky těchto auditů musí být sděleny radě a poskytnuty příslušnému orgánu.
9. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují minimální obsah pravidel a řídících systémů uvedených v odstavcích 1 až 8.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 27
Vrcholné vedení a rada
1. Vrcholné vedení ústřední protistrany musí mít dostatečně dobrou pověst a dostatek zkušeností k zajištění řádného a obezřetného řízení ústřední protistrany.
2. Ústřední protistrana musí mít radu, ve které je alespoň jedna třetina členů, nejméně však dva členové, nezávislí. Zástupci klientů členů jejího clearingového systému musí být přizváni, aby se účastnili schůzí rady při projednávání otázek souvisejících s články 38 a 39. Odměna nezávislých a jiných nevýkonných členů rady nesmí souviset s obchodními výsledky ústřední protistrany.
Členové rady ústřední protistrany, včetně nezávislých členů, musí mít dostatečně dobrou pověst a přiměřené odborné znalosti o finančních službách, řízení rizik a clearingových službách.
3. Ústřední protistrana jednoznačně určí úkoly a povinnosti rady a poskytne zápisy ze zasedání rady příslušnému orgánu a auditorům.
Článek 28
Výbor pro rizika
1. Ústřední protistrana zřídí výbor pro rizika, který je složen ze zástupců členů jejího clearingového systému, z nezávislých členů rady a ze zástupců klientů. Výbor pro rizika může přizvat na svá zasedání zaměstnance ústřední protistrany a externí nezávislé odborníky, kteří však nemají právo hlasovat. Příslušné orgány mohou požádat o účast na zasedání výboru pro rizika bez práva hlasovat a o řádné informování o činnostech a rozhodnutích výboru pro rizika. Rady výboru pro rizika nesmějí být přímo ovlivňovány vedením ústřední protistrany. Ve výboru pro rizika nesmí mít ani jedna z uvedených skupin zástupců většinu.
2. Ústřední protistrana členům výboru pro rizika jednoznačně určí pověření, řídící systémy k zajištění nezávislosti, provozní postupy, kritéria účastenství a volební mechanismus. Řídící systémy musí být veřejně dostupné a určovat alespoň, že výboru pro rizika předsedá nezávislý člen rady, že výbor je přímo podřízen radě a že zasedá pravidelně.
3. Výbor pro rizika podává radě rady ke všem opatřením, která mohou mít dopad na řízení rizik ústřední protistrany, jako jsou významná změna jejího modelu rizik, postupy v případě selhání, kritéria pro přijímání členů clearingového systému, clearing nových kategorií nástrojů nebo outsourcing funkcí. Rady výboru pro rizika se nevyžadují pro každodenní operace ústřední protistrany. Je třeba vyvíjet náležité úsilí, aby byly s výborem pro rizika konzultovány skutečnosti, které mohou mít dopad na řízení rizik ústřední protistrany v naléhavých situacích.
4. Aniž je dotčeno právo příslušných orgánů být řádně informovány, jsou členové výboru pro rizika vázáni mlčenlivostí. Pokud předseda výboru pro rizika určí, že se některý člen v souvislosti s konkrétní záležitostí nachází ve skutečném nebo potenciálním střetu zájmů, nesmí uvedený člen o uvedené záležitosti hlasovat.
5. Ústřední protistrana bezodkladně informuje příslušný orgán o každém rozhodnutí, kdy se rada rozhodne neřídit se radou výboru pro rizika.
Článek 29
Vedení záznamů
1. Ústřední protistrana po dobu alespoň deseti let vede všechny záznamy o poskytnutých službách a uskutečněných činnostech, aby příslušný orgán mohl sledovat dodržování tohoto nařízení ústřední protistranou.
2. Ústřední protistrana po dobu alespoň deseti let od ukončení smlouvy uchovává všechny informace o všech smlouvách, které zpracovala. Uvedené informace musí umožňovat alespoň zjištění původních podmínek obchodu předtím, než tato ústřední protistrana provedla clearing.
3. Ústřední protistrana na požádání poskytne příslušnému orgánu, ESMA a příslušným členům ESCB záznamy a informace uvedené v odstavcích 1 a 2 a všechny informace o pozicích vyplývajících ze smluv, jejichž clearing byl proveden, bez ohledu na obchodní systém, ve kterém byly obchody uzavřeny.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují náležitosti údajů a informací, jež mají být uchovány, jak je uvedeno v odstavcích 1 až 3.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
5. K zajištění jednotných podmínek uplatňování odstavců 1 a 2 vypracuje ESMA návrhy prováděcích technických norem určujících formát záznamů a informací, které mají být uchovány.
ESMA přeloží návrhy uvedených prováděcích technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcích technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 30
Akcionáři a společníci s kvalifikovanými účastmi
1. Příslušný orgán nevydá povolení ústřední protistraně, pokud není informován o totožnosti akcionářů nebo společníků, ať přímých či nepřímých, fyzických či právnických osob, kteří mají kvalifikované účasti, a o výši těchto kvalifikovaných účastí.
2. Příslušný orgán odmítne vydat povolení ústřední protistraně, pokud není přesvědčen o vhodnosti akcionářů či společníků s kvalifikovanou účastí v ní s ohledem na potřebu zajistit řádné a obezřetné řízení ústřední protistrany.
3. Pokud existují úzká propojení mezi ústřední protistranou a jinými fyzickými nebo právnickými osobami, vydá příslušný orgán povolení pouze v případě, že mu tato propojení nebrání v účinném dohledu.
4. Pokud osoby uvedené v odstavci 1 vykonávají vliv, který by mohl být na újmu řádnému a obezřetnému řízení ústřední protistrany, přijme příslušný orgán vhodná opatření k ukončení tohoto stavu, která mohou zahrnovat odnětí povolení ústřední protistraně.
5. Příslušný orgán odmítne vydat povolení, pokud mu právní a správní předpisy třetí země vztahující se na jednu nebo více fyzických či právnických osob, s nimiž má ústřední protistrana úzké propojení, nebo obtíže spojené s jejich uplatňováním brání v účinném dohledu.
Článek 31
Informování příslušných orgánů
1. Ústřední protistrana oznámí svému příslušnému orgánu veškeré změny svého vedení a poskytne mu všechny údaje nutné k posouzení souladu s čl. 27 odst. 1 a odst. 2 druhým pododstavcem.
V případech, kdy by mohlo jednání člena rady poškodit řádné a obezřetné řízení ústřední protistrany, přijme příslušný orgán vhodná opatření, jež mohou zahrnovat vyloučení uvedeného člena z rady.
2. Každá fyzická či právnická osoba nebo takové osoby jednající ve vzájemné shodě (dále jen „navrhovaný nabyvatel“), které přijaly rozhodnutí přímo nebo nepřímo nabýt kvalifikovanou účast v ústřední protistraně nebo přímo nebo nepřímo takovou účast zvýšit s tím důsledkem, že by podíl na hlasovacích právech nebo na kapitálu, který drží, dosáhl jedné z prahových hodnot 10 %, 20 %, 30 % nebo 50 % nebo ji překročil anebo že by se ústřední protistrana stala jejich dceřiným podnikem (dále jen „navrhované nabytí“), to nejprve písemně oznámí příslušnému orgánu ústřední protistrany, ve které zamýšlejí nabýt nebo zvýšit kvalifikovanou účast, a uvedou výši své zamýšlené účasti a důležité informace, jak je uvedeno v čl. 32 odst. 4.
Každá fyzická či právnická osoba, která přijala rozhodnutí přímo nebo nepřímo zcizit kvalifikovanou účast v ústřední protistraně (dále jen „navrhovaný prodávající“), to nejprve písemně oznámí příslušném orgánu a uvede výši této účasti. Tato osoba rovněž oznámí příslušnému orgánu každé rozhodnutí snížit svou kvalifikovanou účast tak, že by podíl na hlasovacích právech nebo na kapitálu, který drží, klesl pod 10 %, 20 %, 30 % nebo 50 % anebo tak, že by ústřední protistrana přestala být dceřiným podnikem dotyčné osoby.
Příslušný orgán bezodkladně a v každém případě do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení uvedeného v tomto odstavci a od obdržení informací uvedených v odstavci 3 písemně potvrdí jejich přijetí navrhovanému nabyvateli nebo prodávajícímu.
Příslušný orgán ve lhůtě 60 pracovních dnů ode dne písemného potvrzení o přijetí oznámení a všech dokumentů, které k němu mají být přiloženy na základě seznamu uvedeného v čl. 32 odst. 4 (dále jen „lhůta pro posouzení“), provede posouzení stanovené v čl. 32 odst. 1 (dále jen „posouzení“).
Příslušný orgán uvědomí navrhovaného nabyvatele nebo prodávajícího při potvrzení přijetí o konci lhůty pro posouzení.
3. Pokud je to nutné, může příslušný orgán během lhůty pro posouzení, avšak nejpozději v její padesátý pracovní den, požádat o další informace nezbytné pro dokončení posouzení. Tato žádost musí být učiněna písemně a blíže určit, jaké doplňující informace jsou třeba.
Lhůta pro posouzení se staví na dobu ode dne zaslání žádosti příslušného orgánu o informace do obdržení odpovědi na ni od navrhovaného nabyvatele. Přerušení nepřesáhne 20 pracovních dnů. Příslušný orgán může podle svého uvážení vznést jakoukoli další žádost o doplnění nebo objasnění informací, to však nesmí vést ke stavení lhůty pro posouzení.
4. Příslušný orgán může prodloužit stavení lhůty pro posouzení podle odst. 3 druhého pododstavce až na 30 pracovních dnů, je-li navrhovaný nabyvatel nebo prodávající:
a)
usazen nebo regulován mimo Unii;
b)
fyzickou nebo právnickou osobou, která nepodléhá dozoru ani dohledu podle tohoto nařízení ani podle směrnice 73/239/EHS, směrnice Rady 92/49/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přímého pojištění jiného než životního (30) nebo podle směrnic 2002/83/ES, 2003/41/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES, 2006/48/ES, 2009/65/ES nebo 2011/61/EU.
5. Pokud se příslušný orgán po ukončení posuzování rozhodne vyjádřit nesouhlas s navrhovaným nabytím, vyrozumí o tom písemně do dvou pracovních dnů a před uplynutím lhůty pro posouzení navrhovaného nabyvatele a své rozhodnutí odůvodní. Příslušný orgán vyrozumí o této skutečnosti kolegium uvedené v článku 18. S výhradou vnitrostátního práva je možné řádné odůvodnění takového rozhodnutí na žádost navrhovaného nabyvatele zveřejnit. Členské státy však mohou příslušnému orgánu umožnit zveřejnit toto odůvodnění bez žádosti navrhovaného nabyvatele.
6. Pokud příslušný orgán nevyjádří nesouhlas s navrhovaným nabytím ve lhůtě pro posouzení, považuje se za schválené.
7. Příslušný orgán může stanovit a v případě potřeby prodloužit lhůtu pro dokončení navrhovaného nabytí.
8. Členské státy nesmí stanovit pro oznamování přímých nebo nepřímých nabytí hlasovacích práv nebo kapitálu příslušnému orgánu a pro jejich schvalování tímto orgánem požadavky přísnější, než jsou stanoveny v tomto nařízení.
Článek 32
Posouzení
1. Příslušný orgán při posuzování oznámení uvedeného v čl. 31 odst. 2 a informací uvedených v čl. 31 odst. 3 hodnotí s ohledem na možný vliv navrhovaného nabyvatele na ústřední protistranu a za účelem zajištění řádného a obezřetného řízení ústřední protistrany, v níž je navrhováno nabytí, vhodnost navrhovaného nabyvatele a finanční rozumnost navrhovaného nabytí podle všech těchto ohledů:
a)
pověst a finanční zdraví navrhovaného nabyvatele;
b)
pověst a zkušenost všech osob, které budou v důsledku navrhovaného nabytí řídit činnosti ústřední protistrany;
c)
zda bude ústřední protistrana schopna nepřetržitě dodržovat toto nařízení;
d)
zda existuje důvodné podezření, že ve spojení s navrhovaným nabytím dochází nebo došlo k praní peněz nebo k financování terorismu nebo k pokusům o ně ve smyslu článku 1 směrnice 2005/60/ES nebo že by navrhované nabytí mohlo zvýšit riziko takového jednání.
Při posuzování finančního zdraví navrhovaného nabyvatele věnuje příslušný orgán zvláštní pozornost typu obchodní činnosti prováděné a zamýšlené v ústřední protistraně, v níž je navrhováno nabytí.
Při posuzování schopnosti ústřední protistrany dodržovat toto nařízení věnuje příslušný orgán zvláštní pozornost tomu, zda má skupina, jejíž součástí se ústřední protistrana stane, strukturu umožňující účinný dohled, účinnou výměnu informací mezi příslušnými orgány a vymezení působnosti mezi příslušnými orgány.
2. Příslušné orgány mohou vyjádřit nesouhlas s navrhovaným nabytím pouze tehdy, pokud je to na základě kritérií stanovených v odstavci 1 důvodné nebo pokud informace předložené navrhovaným nabyvatelem nejsou úplné.
3. Členské státy nestanoví žádné předběžné podmínky co do výše účasti, které má být dosaženo, ani neumožňují svým příslušným orgánům posuzovat navrhované nabytí z hlediska hospodářských potřeb trhu.
4. Členské státy zveřejní seznam informací, jež jsou nutné k provedení posouzení a jež mají být poskytnuty příslušným orgánům spolu s oznámením uvedeným v čl. 31 odst. 2. Požadované informace musí být přiměřené a musí odpovídat povaze navrhovaného nabyvatele a navrhovaného nabytí. Členské státy nepožadují informace, které pro obezřetnostní posuzování nemají význam.
5. Bez ohledu na čl. 31 odst. 2, 3 a 4, pokud byly příslušnému orgánu oznámeny dva nebo více návrhů na nabytí nebo zvýšení kvalifikované účasti ve stejné ústřední protistraně, přistupuje příslušný orgán ke všem navrhovaným nabyvatelům nediskriminačním způsobem.
6. Relevantní příslušné orgány při posuzování úzce spolupracují, pokud je navrhovaným nabyvatelem:
a)
jiná ústřední protistrana, úvěrová instituce, životní pojišťovna, pojišťovna, zajišťovna, investiční podnik, organizátor trhu, provozovatel systému vypořádání obchodů s cennými papíry, správcovská společnost SKIPCP nebo správce alternativních investičních fondů s povolením v jiném členském státě;
b)
mateřský podnik jiné ústřední protistrany, úvěrové instituce, životní pojišťovny, pojišťovny, zajišťovny, investičního podniku, organizátora trhu, provozovatele systému vypořádání obchodů s cennými papíry, správcovské společnosti SKIPCP nebo správce alternativních investičních fondů s povolením v jiném členském státě;
c)
fyzická nebo právnická osoba, která ovládá jinou ústřední protistranu, úvěrovou instituci, životní pojišťovnu, pojišťovnu, zajišťovnu, investiční podnik, organizátora trhu, provozovatele systému vypořádání obchodů s cennými papíry, správcovskou společnost SKIPCP nebo správce alternativních investičních fondů s povolením v jiném členském státě.
7. Příslušné orgány si bez zbytečného odkladu vzájemně poskytují veškeré informace, které jsou podstatné nebo relevantní pro posouzení. Na požádání si vzájemně sdělují veškeré relevantní informace a z vlastního podnětu veškeré podstatné informace. V rozhodnutí příslušného orgánu, který vydal povolení ústřední protistraně, v níž je navrhováno nabytí, se uvedou veškeré názory nebo výhrady příslušného orgánu pověřeného dohledem nad navrhovaným nabyvatelem.
Článek 33
Střety zájmů
1. Ústřední protistrana musí mít a uplatňovat účinná písemná organizační a administrativní opatření ke zjišťování a řešení veškerých potenciálních střetů zájmů mezi sebou, včetně svých řídících pracovníků, zaměstnanců nebo jakékoli osoby, která je s nimi přímo či nepřímo ve vztahu kontroly nebo úzkého propojení, a členy svého clearingového systému nebo jejich klienty, kteří jí jsou známi. Musí mít a provádět adekvátní postupy řešení případných střetů zájmů.
2. Pokud organizační nebo administrativní opatření přijatá ústřední protistranou k řízení střetů zájmů nejsou dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že bude zabráněno rizikům poškození zájmů členů clearingového systému nebo klientů, sdělí jasně obecnou povahu nebo zdroje střetů zájmů členovi clearingového systému, než od něho přijme nový obchod. Pokud je klient ústřední protistraně znám, informuje ústřední protistrana klienta a člena clearingového systému, jehož klienta se věc týká.
3. Je-li ústřední protistrana mateřským nebo dceřiným podnikem, musí písemná opatření brát v úvahu také veškeré okolnosti, kterých si ústřední protistrana je nebo by měla být vědoma a které mohou vést ke střetu zájmů vyplývajícímu ze struktury a podnikatelských činností jiných podniků, s nimiž je ve vztahu mateřského nebo dceřiného podniku.
4. Písemná opatření zavedená v souladu s odstavcem 1 musí zahrnovat:
a)
okolnosti, které představují nebo mohou představovat střet zájmů, jenž vyvolává závažné riziko poškození zájmů jednoho nebo více členů clearingového systému či klientů;
b)
postupy, které mají být dodrženy, a opatření, která mají být přijata za účelem řízení takového střetu.
5. Ústřední protistrana učiní veškeré přiměřené kroky, aby zabránila jakémukoli zneužití informací uložených ve svých systémech, a zabrání využívání těchto informací pro jiné podnikatelské činnosti. Fyzická osoba, která má s touto ústřední protistranou úzké propojení, nebo právnická osoba, která je s touto ústřední protistranou ve vztahu mateřského či dceřiného podniku, nesmí využít k obchodním účelům důvěrné informace zaznamenané v dané ústřední protistraně bez předchozího písemného souhlasu klienta, jemuž tato důvěrná informace patří.
Článek 34
Zachování provozu
1. Ústřední protistrana zavede, provádí a udržuje vhodnou politiku pro zachování provozu a plán obnovy činnosti s cílem zajistit zachování svých funkcí, včasné obnovení operací a plnění povinností ústřední protistrany. Tento plán umožňuje alespoň obnovit všechny obchody k okamžiku přerušení, aby ústřední protistrana mohla nadále s jistotou fungovat a dokončit vypořádání ve stanovený den.
2. Ústřední protistrana zavede, provádí a udržuje vhodný postup, který zajistí včasné a řádné vypořádání nebo převod aktiv a pozic klientů a členů clearingového systému v případě, že jí je odňato povolení na základě rozhodnutí podle článku 20.
3. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují minimální obsah politiky zachování provozu a plánu obnovy činnosti a požadavky na ně.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 35
Outsourcing
1. Pokud ústřední protistrana zajišťuje provozní funkce, služby nebo činnosti formou outsourcingu, nadále odpovídá za plnění všech svých povinností podle tohoto nařízení a nepřetržitě zajišťuje, aby:
a)
outsourcing nevedl k přenesení vlastní odpovědnosti;
b)
se neměnil vztah a povinnosti ústřední protistrany vůči členům jejího clearingového systému ani popřípadě vůči jejich klientům;
c)
se fakticky nezměnily podmínky pro povolení ústřední protistrany;
d)
outsourcing nebránil výkonu dozoru a dohledu, včetně přístupu na místě k získávání veškerých důležitých informací potřebných pro výkon těchto mandátů;
e)
outsourcing nepřipravil ústřední protistranu o systémy a kontroly nezbytné k řízení rizik, kterým čelí;
f)
poskytovatel služeb plnil požadavky na zachování provozu srovnatelné s těmi, které musí ústřední protistrana plnit podle tohoto nařízení;
g)
si ústřední protistrana zachovala odborné znalosti a zdroje potřebné k hodnocení kvality poskytovaných služeb a organizační a kapitálové přiměřenosti poskytovatele služeb, k účinnému dohledu nad funkcemi zajišťovanými formou outsourcingu a k řízení rizik spojených s outsourcingem a průběžně vykonávala dohled nad uvedenými funkcemi a řídila uvedená rizika;
h)
ústřední protistrana měla přímý přístup k důležitým informacím o funkcích zajišťovaných formou outsourcingu;
i)
poskytovatel služeb v souvislosti s činnostmi zajišťovanými formou outsourcingu spolupracoval s příslušným orgánem;
j)
poskytovatel služeb chránil veškeré důvěrné informace, které se týkají ústřední protistrany a členů jejího clearingového systému a jejích klientů, nebo je-li poskytovatel služeb usazen ve třetí zemi, zajišťoval, aby standardy ochrany údajů platné v této třetí zemi nebo stanovené v dohodě mezi dotčenými stranami byly rovnocenné standardům ochrany údajů platným v Unii.
Ústřední protistrana nesmí zajišťovat formou outsourcingu své hlavní činnosti související se řízením rizik, pokud tento outsourcing nebyl schválen příslušným orgánem.
2. Příslušný orgán požaduje, aby ústřední protistrana v písemné dohodě jednoznačně přidělila a stanovila svá práva a povinnosti a rovněž práva a povinnosti poskytovatele služeb.
3. Ústřední protistrana na požádání poskytne všechny informace potřebné k tomu, aby příslušný orgán mohl posoudit, zda výkon činností zajišťovaných formou outsourcingu splňuje toto nařízení.
KAPITOLA 2
Pravidla řízení obchodní činnosti
Článek 36
Obecná ustanovení
1. Ústřední protistrana při poskytování služeb členům svého clearingového systému a popřípadě jejich klientům jedná spravedlivě a profesionálně v souladu s nejlepšími zájmy těchto členů a klientů a se spolehlivým řízením rizik.
2. Ústřední protistrana musí mít dostupná, transparentní a spravedlivá pravidla pro rychlé vyřizování stížností.
Článek 37
Požadavky na účast
1. Je-li to relevantní pro clearing daného druhu produktu, stanoví ústřední protistrana na základě rady výboru pro rizika podle čl. 28 odst. 3 kategorie přípustných členů clearingového systému a kritéria účastenství. Tato kritéria musí být nediskriminační, transparentní a objektivní, aby zajistila spravedlivý a otevřený přístup k ústřední protistraně, a zajišťovat, aby členové clearingového systému měli dostatečné finanční zdroje a provozní kapacitu pro plnění povinností, které vyplývají z účasti v ústřední protistraně. Kritéria, která omezují přístup, jsou povolena, pouze pokud je jejich cílem kontrolovat riziko pro ústřední protistranu.
2. Ústřední protistrana zajistí, aby byla kritéria uvedená v odstavci 1 plněna průběžně, a musí mít včasný přístup k informacím důležitým pro takové posouzení. Ústřední protistrana alespoň jednou ročně provede komplexní přezkum toho, jak členové jejího clearingového systému dodržují tento článek.
3. Členové clearingového systému, kteří provádějí clearing obchodů za své klienty, musí mít potřebné další finanční zdroje a provozní kapacitu k výkonu této činnosti. Pravidla ústřední protistrany pro členy clearingového systému jí musí umožňovat shromažďování důležitých základních údajů, aby mohla rozpoznat, sledovat a řídit příslušné koncentrace rizika v souvislosti s poskytováním služeb klientům. Členové clearingového systému na požádání informují ústřední protistranu o kritériích a opatřeních, která přijali, aby svým klientům umožnili přístup ke službám ústřední protistrany. Odpovědnost za to, že klienti plní své povinnosti, nesou členové clearingového systému.
4. Ústřední protistrana musí mít objektivní a transparentní postupy pro pozastavení členství a ukončení účasti členů clearingového systému, kteří již nesplňují kritéria uvedená v odstavci 1.
5. Ústřední protistrana může odepřít účast členům clearingového systému, kteří splňují kritéria uvedená v odstavci 1, pouze s řádným písemným odůvodněním a na základě komplexní analýzy rizik.
6. Ústřední protistrana může členům clearingového systému uložit další zvláštní povinnosti, jako je účast na dražbách pozice člena clearingového systému, který selhal. Tyto další povinnosti musí být přiměřené riziku, které člen clearingového systému představuje, a nesmějí omezovat účast na určité kategorie členů clearingového systému.
Článek 38
Transparentnost
1. Ústřední protistrana a členové jejího clearingového systému zveřejní ceny a poplatky spojené s poskytovanými službami. Sdělí ceny a poplatky za každou službu poskytovanou samostatně, včetně slev a rabatů a podmínek využití uvedených snížení. Ústřední protistrana umožní členům svého clearingového systému a popřípadě jejich klientům samostatný přístup k poskytovaným zvláštním službám.
Ústřední protistrana účtuje samostatně náklady a výnosy související s poskytovanými službami a poskytuje tyto informace příslušnému orgánu.
2. Ústřední protistrana sdělí členům svého clearingového systému a klientům rizika spojená s poskytovanými službami.
3. Ústřední protistrana sdělí členům svého clearingového systému a příslušnému orgánu informace o cenách používané k výpočtu svých expozic ke konci dne vůči členům svého clearingového systému.
Ústřední protistrana zveřejní souhrnně pro každou kategorii nástrojů celkové objemy obchodů, jejichž clearing provedla.
4. Ústřední protistrana zveřejní provozní a technické požadavky na komunikační protokoly zahrnující obsah a formát zpráv, které používá ve vztahu ke třetím stranám, včetně provozních a technických požadavků uvedených v článku 7.
5. Ústřední protistrana zveřejní každé porušení kritérií uvedených v čl. 37 odst. 1 a požadavků stanovených v odstavci 1 tohoto článku členy clearingového systému s výjimkou případů, kdy příslušný orgán dospěje po konzultaci s ESMA k závěru, že by zveřejnění těchto údajů ohrozilo finanční stabilitu nebo důvěru trhu, závažně ohrozilo finanční trhy či způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným subjektům.
Článek 39
Oddělení a přenositelnost
1. Ústřední protistrana vede oddělené záznamy a účetnictví, které jí umožní kdykoli a bezodkladně odlišit v účtech s ústřední protistranou aktiva a pozice držené na účet jednoho člena clearingového systému od aktiv a pozic držených na účet kteréhokoli jiného člena clearingového systému i od vlastních aktiv.
2. Ústřední protistrana nabízí vedení oddělených záznamů a účetnictví umožňujících, aby každý člen clearingového systému v účtech s ústřední protistranou odlišoval svá aktiva a pozice od aktiv a pozic držených na účet svých klientů (dále jen „souhrnné oddělení klientů“).
3. Ústřední protistrana nabízí vedení oddělených záznamů a účetnictví umožňujících, aby každý člen clearingového systému v účtech s ústřední protistranou odlišoval aktiva a pozice držené na účet jednoho klienta od aktiv a pozic držených na účet jiných klientů (dále jen „oddělení jednotlivých klientů“). Ústřední protistrana nabízí na požádání členům clearingového systému možnost, aby si otevřeli více účtů na své jméno nebo na účet svých klientů.
4. Člen clearingového systému vede oddělené záznamy a účetnictví, které mu umožňují odlišit v účtech s ústřední protistranou i ve svých vlastních účtech svá aktiva a pozice od aktiv a pozic držených na účet jeho klientů v ústřední protistraně.
5. Člen clearingového systému nabízí svým klientům alespoň volbu mezi souhrnným oddělením klientů a oddělením jednotlivých klientů a sdělí jim náklady a úroveň ochrany uvedené v odstavci 7 spojené s těmito možnostmi. Klient potvrdí písemně svou volbu.
6. Pokud si klient zvolí oddělení jednotlivých klientů, složí se veškeré marže nad požadavky klienta rovněž u ústřední protistrany, odliší se od marží ostatních klientů nebo členů clearingového systému a nejsou vystaveny ztrátám souvisejícím s pozicemi zaznamenanými na jiném účtu.
7. Ústřední protistrany a členové clearingového systému zveřejní úrovně ochrany a náklady spojené s jednotlivými úrovněmi oddělení, jež poskytují, a musí tyto služby nabízet za přiměřených obchodních podmínek. Podrobné vysvětlení úrovní oddělení musí obsahovat hlavní právní důsledky jednotlivých nabízených úrovní oddělení, včetně informací o insolvenčním právu použitelném v příslušných právních řádech.
8. Ústřední protistrana má právo použít marže nebo příspěvky do fondu pro riziko selhání realizované prostřednictvím dohody o finančním zajištění s poskytnutím jistoty ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES ze dne 6. června 2002 o dohodách o finančním zajištění (31), je-li využití těchto mechanismů stanoveno v jejích provozních předpisech. Člen clearingového systému musí písemně potvrdit, že s provozními předpisy souhlasí. Ústřední protistrana toto právo použití zveřejní a vykonává je v souladu s článkem 47.
9. Požadavek na účetní odlišování aktiv a pozic u ústřední protistrany je splněn, pokud:
a)
aktiva a pozice jsou zaznamenány na oddělených účtech;
b)
je zabráněno vzájemnému započtení pozic zaznamenaných na různých účtech;
c)
aktiva kryjící pozice zaznamenané na jednom účtu nejsou vystavena ztrátám souvisejícím s pozicemi zaznamenanými na jiném účtu.
10. Aktiva odkazují na kolaterál držený za účelem krytí pozic a zahrnují právo na převod aktiv rovnocenných tomuto kolaterálu nebo výnosů z prodeje kteréhokoli kolaterálu, ale nezahrnují příspěvky do fondu pro riziko selhání.
KAPITOLA 3
Obezřetnostní požadavky
Článek 40
Řízení angažovanosti
Ústřední protistrana měří a posuzuje svou likviditu a úvěrové expozice vůči každému členu clearingového systému a popřípadě vůči jiné ústřední protistraně, se kterou uzavřela dohodu o interoperabilitě, téměř v reálném čase. Ústřední protistrana musí mít včasný a nediskriminační přístup k příslušným zdrojům ocenění, aby mohla účinně měřit své expozice. Děje se tak za přiměřených nákladů.
Článek 41
Maržové požadavky
1. Ústřední protistrana členům svého clearingového systému a popřípadě ústředním protistranám, se kterými má dohody o interoperabilitě, ukládá marže, vyzývá je k dodatkové úhradě marží a realizuje marže k omezení svých úvěrových expozic. Tyto marže musí stačit k pokrytí potenciálních expozic, které podle odhadu ústřední protistrany nastanou do likvidace příslušných pozic. Musí rovněž stačit k pokrytí ztrát, které vznikají alespoň z 99 % pohybů expozic v příslušném časovém horizontu, a zabezpečovat, aby ústřední protistrana přinejmenším každodenně plně zajistila své expozice vůči všem členům svého clearingového systému a popřípadě vůči ústředním protistranám, s nimiž má dohody o interoperabilitě. Ústřední protistrana pravidelně sleduje a případně reviduje úroveň svých marží tak, aby odrážely stávající podmínky na trhu, s ohledem na možné procyklické účinky těchto revizí.
2. Ústřední protistrana přijme pro stanovování svých maržových požadavků modely a parametry, které postihují rizikové znaky produktů, jejichž clearing byl proveden, a berou v úvahu interval mezi realizacemi marží, tržní likviditu a možnost změn po dobu trvání obchodu. Tyto modely a parametry musí být validovány příslušným orgánem a podléhají stanovisku podle článku 19.
3. Ústřední protistrana vyzve k dodatkové úhradě marží a realizuje marže v průběhu dne alespoň tehdy, jsou-li překročeny předem vymezené prahy.
4. Ústřední protistrana vyzve k dodatkové úhradě takových marží a realizuje takové marže, aby pokryla riziko plynoucí z pozic zaznamenaných na každém účtu vedeném v souladu s článkem 39 ve vztahu k jednotlivým finančním nástrojům. Ústřední protistrana může marže vypočítat ve vztahu k portfoliu finančních nástrojů, pokud je použitá metoda obezřetná a spolehlivá.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s EBA a ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují příslušné procento a časový horizont pro dobu do realizace a výpočet historické volatility, jak je uvedeno v odstavci 1, pro různé kategorie finančních nástrojů, s přihlédnutím k cíli omezit procykličnost, a podmínky, za nichž mohou být zavedeny postupy pro stanovení marží ve vztahu k portfoliu uvedené v odstavci 4.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 42
Fond pro riziko selhání
1. Za účelem dalšího omezení své úvěrové expozice vůči členům svého clearingového systému musí ústřední protistrana udržovat předem financovaný fond pro riziko selhání ke krytí ztrát, které překročí ztráty, jež mají být kryty maržovými požadavky stanovenými v článku 41, a které vznikly selháním jednoho nebo více členů clearingového systému, včetně zahájení úpadkového řízení proti nim.
Ústřední protistrana stanoví minimální objem, pod který nesmí objem fondu pro riziko selhání v žádném případě klesnout.
2. Ústřední protistrana stanoví minimální výši příspěvků do fondu pro riziko selhání a kritéria k výpočtu příspěvků jednotlivých členů clearingového systému. Příspěvky musí být přiměřené expozicím každého člena clearingového systému.
3. Fond pro riziko selhání musí ústřední protistraně alespoň umožňovat za mimořádných, ale možných tržních podmínek odolat selhání člena clearingového systému, vůči kterému má největší expozice, nebo druhého a třetího největšího člena clearingového systému, je-li součet jejich expozic větší. Ústřední protistrana vypracuje scénáře mimořádných, ale možných tržních podmínek. Do scénáře zahrne nejvíce proměnlivé období, jež zažily trhy, pro které ústřední protistrana poskytuje své služby, a řadu možných budoucích scénářů. Přihlédne přitom k náhlým výprodejům finančních zdrojů a prudkým snížením tržní likvidity.
4. Ústřední protistrana může zřídit různé fondy pro riziko selhání pro jednotlivé kategorie nástrojů, jejichž clearing provádí.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA v úzké spolupráci s ESCB a po konzultaci s EBA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují rámec pro stanovení mimořádných, ale možných tržních podmínek uvedených v odstavci 3, který by měl být použit ke stanovení objemu fondu pro riziko selhání a jiných finančních zdrojů uvedených v článku 43.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 43
Jiné finanční zdroje
1. Ústřední protistrana udržuje dostatečné předem financované dostupné finanční zdroje ke krytí potenciálních ztrát, které překročí ztráty, jež mají být kryty maržovými požadavky stanovenými v článku 41 a fondem pro riziko selhání uvedeným v článku 42. Tyto předem financované finanční zdroje zahrnují vyčleněné zdroje ústřední protistrany, musí být ústřední protistraně volně k dispozici a nesmějí být využívány ke splnění kapitálových požadavků podle článku 16.
2. Fond pro riziko selhání uvedený v článku 42 a ostatní finanční zdroje uvedené v odstavci 1 tohoto článku musí ústřední protistraně nepřetržitě umožňovat za mimořádných, ale možných tržních podmínek odolat selhání alespoň dvou členů clearingového systému, vůči kterým má největší expozice.
3. Ústřední protistrana může v případě selhání člena clearingového systému požadovat po členech clearingového systému, kteří neselhali, dodatečné finanční prostředky. Členové clearingového systému ústřední protistrany musí mít vůči ústřední protistraně omezené expozice.
Článek 44
Kontroly rizika likvidity
1. Ústřední protistrana musí mít vždy přístup k přiměřené likviditě, aby mohla vykonávat své služby a činnosti. Za tímto účelem musí získat potřebné úvěrové linky nebo podobná opatření k pokrytí svých potřeb likvidity v případě, že finanční zdroje, které má k dispozici, nejsou okamžitě dostupné. Člen clearingového systému nebo mateřský či dceřiný podnik tohoto člena clearingového systému nesmějí společně poskytovat více než 25 % úvěrových linek, které ústřední protistrana potřebuje.
Ústřední protistrana každodenně provádí výpočet, kolik likvidity bude potenciálně potřebovat. Zohlední riziko likvidity spojené se selháním alespoň dvou členů clearingového systému, vůči kterým má největší expozice.
2. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s relevantními orgány a s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují rámec pro řízení rizika likvidity, jemuž mají ústřední protistrany odolat v souladu s odstavcem 1.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 45
Postupná ochrana proti selhání
1. Při krytí ztrát použije ústřední protistrana před ostatními finančními zdroji marže složené členem clearingového systému, který selhal.
2. Nepostačují-li k pokrytí ztrát vzniklých ústřední protistraně marže složené členem clearingového systému, který selhal, použije ústřední protistrana k pokrytí těchto ztrát příspěvky člena, jenž selhal, do fondu pro riziko selhání.
3. Ústřední protistrana použije příspěvky členů clearingového systému, kteří neselhali, do fondu pro riziko selhání a jakékoli jiné finanční zdroje uvedené v čl. 43 odst. 1, teprve až vyčerpá příspěvky člena clearingového systému, jenž selhal.
4. Dříve, než začne využívat příspěvky do fondu pro riziko selhání pocházející od členů clearingového systému, kteří neselhali, použije ústřední protistrana vyčleněné vlastní zdroje. Ústřední protistrana nesmí k pokrytí ztrát vzniklých selháním člena clearingového systému použít marže složené členy clearingového systému, kteří neselhali.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s relevantními příslušnými orgány a s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují postupy pro výpočet a udržování objemu vlastních zdrojů ústřední protistrany, které se mají použít v souladu s odstavcem 4.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 46
Požadavky na kolaterál
1. Ústřední protistrana přijme ke krytí svých počátečních i dlouhodobých expozic vůči členům svého clearingového systému vysoce likvidní kolaterál s minimálním úvěrovým a tržním rizikem. U nefinančních smluvních stran může ústřední protistrana přijmout bankovní záruky, přičemž tyto záruky bere v úvahu při výpočtu své expozice vůči bance, která je členem clearingového systému. Uplatní odpovídající snížení hodnoty aktiv, které zohledňuje potenciál poklesu hodnoty mezi jejich posledním přeceněním a okamžikem, kdy je lze přiměřeně považovat za zlikvidovaná. Vezme v úvahu riziko likvidity po selhání účastníka trhu a riziko koncentrace některých aktiv, které může vést ke stanovení přijatelného kolaterálu a příslušného snížení hodnoty.
2. Ústřední protistrana může k pokrytí svých maržových požadavků, je-li to vhodné a dostatečně obezřetné, přijmout jako kolaterál podkladové aktivum derivátové smlouvy nebo finančního nástroje, které vytváří expozice ústřední protistrany.
3. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s EBA, ESRB a ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
typ kolaterálu, jejž lze považovat za vysoce likvidní, jako jsou hotovost, zlato, státní a kvalitní korporátní dluhopisy a kryté dluhopisy;
b)
snížení hodnoty uvedená v odstavci 1; a
c)
podmínky, za kterých mohou být záruky komerčních bank přijaty jako kolaterál, podle odstavce 1.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 47
Investiční politika
1. Ústřední protistrana smí investovat své finanční zdroje pouze do hotovosti nebo do vysoce likvidních finančních nástrojů s minimálním tržním a úvěrovým rizikem. Investice ústřední protistrany musí být možné rychle zlikvidnit s minimálním nepříznivým účinkem na cenu.
2. Pro účely čl. 16 odst. 2 nebo čl. 45 odst. 4 se nezohledňují výše kapitálu včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů ústřední protistrany, které nejsou investovány v souladu s odstavcem 1.
3. Pokud taková možnost existuje, musí být finanční nástroje složené jako marže nebo jako příspěvky do fondu pro riziko selhání uloženy u provozovatelů systémů vypořádání cenných papírů, kteří zajistí plnou ochranu uvedených finančních nástrojů. Alternativně lze využít jiných vysoce bezpečných ujednání s povolenými finančními institucemi.
4. Hotovostní vklady ústřední protistrany musí být prováděny prostřednictvím vysoce bezpečných ujednání s povolenými finančními institucemi nebo stálých vkladových nástrojů (facilit) centrálních bank nebo jinými srovnatelnými prostředky poskytovanými centrálními bankami.
5. Jestliže ústřední protistrana ukládá aktiva u třetí strany, zajistí, aby aktiva náležející členům clearingového systému byla rozeznatelná od aktiv náležejících ústřední protistraně a od aktiv náležejících dané třetí straně, a to pomocí odlišných názvů účtů v účetních knihách třetí strany nebo pomocí jiných rovnocenných opatření, která zajišťují stejnou úroveň ochrany. Ústřední protistrana musí mít na požádání k finančním nástrojům okamžitý přístup.
6. Ústřední protistrana nesmí investovat svůj kapitál ani částky, které vyplývají z požadavků stanovených v článku 41, 42, 43 nebo 44, do vlastních cenných papírů ani do cenných papírů svého mateřského nebo dceřiného podniku.
7. Ústřední protistrana bere při přijímání svých investičních rozhodnutí v úvahu úvěrové riziko svých expozic vůči jednotlivým dlužníkům a zajistí, aby její celková expozice vůči riziku kteréhokoli jednotlivého dlužníka zůstala v přijatelných souhrnných limitech.
8. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s EBA a ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují finanční nástroje, jež lze považovat za vysoce likvidní finanční nástroje s minimálním tržním a úvěrovým rizikem, uvedené v odstavci 1, vysoce bezpečná ujednání uvedená v odstavcích 3 a 4 a souhrnné limity uvedené v odstavci 7.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 48
Postupy v případě selhání
1. Ústřední protistrana musí mít zavedeny podrobné postupy, které uplatní, pokud člen clearingového systému nesplní ve lhůtě a postupy jí stanovenými požadavky na účast ústřední protistrany stanovené v článku 37. Ústřední protistrana podrobně určí postupy, které uplatní v případě, že selhání člena clearingového systému není ústřední protistranou oznámeno. Tyto postupy podléhají každoročnímu přezkumu.
2. Ústřední protistrana neprodleně přijme opatření k omezení ztrát a tlaků na likviditu vzniklých selháním a zajistí, aby uzavření pozic kteréhokoli člena clearingového systému nenarušilo její operace ani nevystavilo členy clearingového systému, kteří neselhali, ztrátám, jež nemohou předvídat či kontrolovat.
3. Domnívá-li se ústřední protistrana, že člen clearingového systému nebude schopen plnit své budoucí závazky, neprodleně informuje příslušný orgán předtím, než je oznámeno nebo zahájeno řízení pro selhání. Příslušný orgán neprodleně sdělí tuto informaci ESMA, příslušným členům ESCB a orgánu odpovědnému za dohled nad členem clearingového systému, který selhal.
4. Ústřední protistrana ověří, zda jsou její postupy v případě selhání vymahatelné. Přijme veškeré přiměřené kroky, aby zajistila, že má právem uznanou pravomoc likvidovat vlastní pozice člena clearingového systému, který selhal, a převádět nebo likvidovat pozice klientů člena clearingového systému, jenž selhal.
5. Jsou-li aktiva a pozice evidovány v záznamech a účtech ústřední protistrany jako držené na účet klientů člena clearingového systému, který selhal, v souladu s čl. 39 odst. 2, ústřední protistrana se alespoň smluvně zaváže zahájit na žádost klientů a bez souhlasu člena clearingového systému, který selhal, postupy pro převod aktiv a pozic držených na účet jeho klientů členem clearingového systému, který selhal, na jiného člena clearingového systému, kterého všichni tito klienti určí. Tento jiný člen clearingového systému je povinen tato aktiva a pozice přijmout pouze tehdy, pokud s uvedenými klienty předtím vstoupil do smluvního vztahu, v němž se zavázal tak učinit. Nedojde-li k převodu na uvedeného jiného člena clearingového systému z jakéhokoli důvodu ve lhůtě pro převod předem stanovené v jejích provozních předpisech, může ústřední protistrana podniknout veškeré kroky povolené svými pravidly v zájmu aktivního řízení svých rizik souvisejících s uvedenými pozicemi, včetně likvidace aktiv a pozic držených členem clearingového systému, který selhal, na účet jeho klientů.
6. Jsou-li aktiva a pozice evidovány v záznamech a účtech ústřední protistrany jako držené na účet klienta člena clearingového systému, který selhal, v souladu s čl. 39 odst. 3, ústřední protistrana se alespoň smluvně zaváže zahájit na žádost klienta a bez souhlasu člena clearingového systému, který selhal, postupy pro převod aktiv a pozic držených na účet klienta členem clearingového systému, který selhal, na jiného člena clearingového systému, kterého tento klient určí. Tento jiný člen clearingového systému je povinen tato aktiva a pozice přijmout pouze tehdy, pokud s uvedeným klientem předtím vstoupil do smluvního vztahu, v němž se zavázal tak učinit. Nedojde-li k převodu na uvedeného jiného člena clearingového systému z jakéhokoli důvodu ve lhůtě pro převod předem stanovené v jejích provozních předpisech, může ústřední protistrana podniknout veškeré kroky povolené svými pravidly v zájmu aktivního řízení svých rizik souvisejících s uvedenými pozicemi, včetně likvidace aktiv a pozic držených členem clearingového systému, který selhal, na účet klienta.
7. Kolaterál klientů odlišený v souladu s čl. 39 odst. 2 a 3 se použije výhradně ke krytí pozic držených na jejich účet. Jakýkoli zůstatek, který poté, co ústřední protistrana dokončí proces řízení selhání člena clearingového systému, představuje pohledávku za ústřední protistranou, musí být okamžitě navrácen těmto klientům, jsou-li ústřední protistraně známi, nebo pokud jí známi nejsou, členovi clearingového systému na účet jeho klientů.
Článek 49
Přezkum modelů, stresové testování a zpětné testování
1. Ústřední protistrana pravidelně přezkoumává modely a parametry přijaté k výpočtu svých maržových požadavků, příspěvků do fondu pro riziko selhání, požadavků na kolaterál a jiných mechanismů kontroly rizik. Tyto modely podrobuje důsledným a častým stresovým testům k posouzení jejich odolnosti v mimořádných, ale možných tržních podmínkách a provádí zpětné testy k posouzení spolehlivosti přijaté metodiky. Ústřední protistrana získává nezávislé ověření, informuje o výsledcích provedených testů svůj příslušný orgán a ESMA a před přijetím jakékoli významné změny modelů a parametrů získá jejich souhlas.
Přijaté modely a parametry a veškeré jejich podstatné změny podléhají stanovisku kolegia podle článku 19.
ESMA zajistí, aby byly informace o výsledcích stresových testů předány evropským orgánům dohledu, aby mohly posoudit expozici finančních podniků vůči selhání ústředních protistran.
2. Ústřední protistrana pravidelně testuje klíčové aspekty svých postupů v případě selhání a přijme veškeré přiměřené kroky k zajištění toho, aby jim všichni členové clearingového systému rozuměli a měli zavedena vhodná opatření za účelem reakce na selhání.
3. Ústřední protistrana zveřejní klíčové informace o svém modelu řízení rizik a předpoklady k provádění stresových testů uvedených v odstavci 1.
4. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s EBA, dalšími relevantními příslušnými orgány a členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují:
a)
typ testů pro různé kategorie finančních nástrojů a portfolií;
b)
zapojení členů clearingového systému nebo jiných stran do testů;
c)
četnost testů;
d)
časové horizonty testů;
e)
klíčové informace uvedené v odstavci 3.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 50
Vypořádání
1. Ústřední protistrana používá k vypořádání svých obchodů peněžní prostředky centrální banky, je-li jejich využití účelné a jsou-li dostupné. Nejsou-li peněžní prostředky centrální banky použity, musí být přijaty kroky k přísnému omezení rizik vypořádání v hotovosti.
2. Ústřední protistrana zřetelně uvede své povinnosti v souvislosti s dodáním finančních nástrojů, včetně toho, zda je povinna provést či přijmout dodání finančního nástroje nebo zda účastníky odškodňuje za ztráty vzniklé v průběhu dodání.
3. Je-li ústřední protistrana povinna provádět nebo přijímat dodání finančních nástrojů, omezí hlavní riziko maximálním využitím mechanismů dodání proti zaplacení.
HLAVA V
DOHODY O INTEROPERABILITĚ
Článek 51
Dohody o interoperabilitě
1. Ústřední protistrana může s jinou ústřední protistranou uzavřít dohodu o interoperabilitě, jsou-li splněny požadavky stanovené ve článcích 52, 53 a 54.
2. Při uzavírání dohody o interoperabilitě s jinou ústřední protistranou za účelem poskytování služeb konkrétnímu obchodnímu systému musí mít ústřední protistrana nediskriminační přístup jak k údajům, které potřebuje k výkonu svých funkcí v souvislosti s uvedeným konkrétním obchodním systémem, v rozsahu, v němž splňuje provozní a technické požadavky stanovené daným obchodním systémem, tak k příslušnému vypořádacímu systému.
3. Uzavření dohody o interoperabilitě nebo přístup k údajům či vypořádacímu systému uvedené v odstavcích 1 a 2 smějí být přímo či nepřímo odmítnuty či omezeny pouze za účelem kontroly jakýchkoli rizik, která z uvedené dohody nebo přístupu vyplývají.
Článek 52
Řízení rizik
1. Ústřední protistrany, které uzavřou dohodu o interoperabilitě:
a)
zavedou adekvátní politiky, postupy a systémy, aby dokázaly účinně rozpoznat, sledovat a řídit rizika, která vyplývají z dohody, a mohly tak včas plnit své povinnosti;
b)
se dohodnou na svých právech a povinnostech, včetně použitelného práva, kterým se jejich vztahy řídí;
c)
rozpoznávají, sledují a účinně řídí úvěrová rizika a rizika likvidity, aby se selhání člena clearingového systému jedné ústřední protistrany nedotklo interoperabilní ústřední protistrany;
d)
rozpoznávají, sledují a řeší potenciální vzájemné závislosti a vzájemné vztahy, které vznikají dohodou o interoperabilitě a které mohou mít vliv na úvěrová rizika a rizika likvidity spojená s kumulací členů clearingového systému a se sdruženými finančními zdroji.
Pro účely prvního pododstavce písm. b) použijí ústřední protistrany v příslušných případech stejná pravidla pro okamžik přijetí příkazu k převodu do svých systémů a pro okamžik neodvolatelnosti, jaká jsou stanovena ve směrnici 98/26/ES.
Pro účely prvního pododstavce písm. c) musí podmínky dohody uvádět proces pro řízení následků selhání, pokud jedna z ústředních protistran, se kterou byla dohoda o interoperabilitě uzavřena, selže.
Pro účely prvního pododstavce písm. d) musí ústřední protistrany mít spolehlivé kontroly nad poskytováním kolaterálu složeného členy clearingového systému podle dohody jako další zástavy, povolí-li to jejich příslušné orgány. Dohoda uvádí, jak byla tato rizika vyřešena s ohledem na dostatečné krytí a na nutnost omezit přenos rizik.
2. Liší-li se modely řízení rizik používané ústředními protistranami ke krytí jejich expozic vůči členům jejich clearingového systému nebo jejich vzájemných expozic, určí ústřední protistrany uvedené rozdíly, posoudí rizika, která z nich mohou vyplývat, přijmou opatření, včetně zajištění dalších finančních zdrojů, jež omezí jejich dopad na dohodu o interoperabilitě i jejich potenciální následky z hlediska přenosu rizik, a zajistí, aby tyto rozdíly neměly vliv na schopnost každé ústřední protistrany řídit následky selhání člena clearingového systému.
3. Veškeré související náklady, které vyplynou z odstavců 1 a 2, nese ústřední protistrana, která o interoperabilitu nebo přístup žádá, pokud se strany nedohodnou jinak.
Článek 53
Poskytování marží mezi ústředními protistranami
1. Ústřední protistrana odliší na účtech aktiva a pozice držené na účet ústředních protistran, s nimiž uzavřela dohodu o interoperabilitě.
2. Poskytne-li ústřední protistrana, která s jinou ústřední protistranou uzavřela dohodu o interoperabilitě, této ústřední protistraně v rámci dohody o finančním zajištění s poskytnutím jistoty pouze počáteční marže, není přijímající ústřední protistrana oprávněna marže poskytnuté druhou ústřední protistranou použít.
3. Kolaterál přijatý v podobě finančních nástrojů musí být uložen u provozovatelů systémů vypořádání cenných papírů oznámených podle směrnice 98/26/ES.
4. Aktiva uvedená v odstavcích 1 a 2 jsou pro přijímající ústřední protistranu dostupná pouze v případě selhání ústřední protistrany, která kolaterál poskytla v souvislosti s dohodou o interoperabilitě.
5. V případě selhání ústřední protistrany, která přijala kolaterál v souvislosti s dohodou o interoperabilitě, musí být kolaterál uvedený v odstavcích 1 a 2 ihned navrácen poskytující ústřední protistraně.
Článek 54
Schválení dohody o interoperabilitě
1. Dohoda o interoperabilitě podléhá předchozímu schválení příslušných orgánů zúčastněných ústředních protistran. Použije se postup podle článku 17.
2. Příslušné orgány dohodu o interoperabilitě schválí, pouze pokud bylo zúčastněným ústředním protistranám povoleno provádět clearing podle článku 17 nebo byly uznány podle článku 25 nebo schváleny v rámci stávajícího vnitrostátního schvalovacího režimu po dobu nejméně tří let, jsou splněny požadavky stanovené v článku 52, technické podmínky pro clearing obchodů podle podmínek dohody umožňují hladké a řádné fungování finančních trhů a uvedená dohoda nenarušuje účinnost dohledu.
3. Pokud příslušný orgán dojde k názoru, že požadavky stanovené v odstavci 2 nejsou splněny, poskytne ostatním příslušným orgánům a zúčastněným ústředním protistranám písemná vysvětlení týkající se jeho úvah ohledně rizika. Kromě toho vyrozumí ESMA, který vydá stanovisko k opodstatněnosti těchto úvah ohledně rizika jakožto důvodu pro odmítnutí dohody o interoperabilitě. Stanovisko ESMA se zpřístupní všem zúčastněným ústředním protistranám. Pokud se stanovisko ESMA odlišuje od posouzení relevantního příslušného orgánu, přezkoumá uvedený příslušný orgán svůj postoj s přihlédnutím ke stanovisku ESMA.
4. Do 31. prosince 2012 vydá ESMA pokyny nebo doporučení s cílem zavést jednotné, efektivní a účinné posuzování dohod o interoperabilitě postupem podle článku 16 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Návrhy těchto pokynů či doporučení vypracuje ESMA po konzultaci s členy ESCB.
HLAVA VI
REGISTRACE REGISTRŮ OBCHODNÍCH ÚDAJŮ A DOHLED NAD NIMI
KAPITOLA 1
Podmínky a postupy pro registraci registru obchodních údajů
Článek 55
Registrace registru obchodních údajů
1. Registr obchodních údajů se zaregistruje u ESMA pro účely článku 9.
2. Registr obchodních údajů musí být právnickou osobou usazenou v Unii a splňovat požadavky stanovené v hlavě VII, aby byl způsobilý k registraci podle tohoto článku.
3. Registrace registru obchodních údajů je účinná pro celé území Unie.
4. Registrovaný registr obchodních údajů musí trvale splňovat podmínky pro registraci. Registr obchodních údajů informuje bez zbytečného odkladu ESMA o veškerých zásadních změnách podmínek pro registraci.
Článek 56
Žádost o registraci
1. Registr obchodních údajů podá žádost o registraci ESMA.
2. Do 20 pracovních dnů od obdržení žádosti ESMA posoudí, zda je žádost úplná.
Není-li žádost úplná, stanoví ESMA lhůtu, za kterou musí registr obchodních údajů poskytnout další informace.
Posoudí-li ESMA žádost jako úplnou, oznámí to registru obchodních údajů.
3. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA návrhy regulačních technických norem, které blíže určují náležitosti žádosti o registraci uvedené v odstavci 1.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. K zajištění jednotného uplatňování odstavce 1 vypracuje ESMA návrhy prováděcích technických norem, které blíže určí formát žádosti o registraci podávané ESMA.
ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článku 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 57
Informování příslušných orgánů a konzultace s nimi před registrací
1. Žádá-li o registraci jako registr obchodních údajů subjekt povolený nebo registrovaný příslušným orgánem v členském státě, v němž je usazen, ESMA před registrací registru obchodních údajů bez zbytečného odkladu informuje uvedený příslušný orgán a konzultuje s ním.
2. ESMA si s relevantním příslušným orgánem vymění veškeré informace, které jsou nezbytné pro registraci registru obchodních údajů i pro dohled nad tím, zda daný subjekt plní podmínky pro registraci nebo povolení v členském státě, v němž je usazen.
Článek 58
Posouzení žádosti
1. Do 40 pracovních dnů od oznámení podle čl. 56 odst. 2 třetího pododstavce posoudí ESMA žádost o registraci v závislosti na tom, zda registr obchodních údajů splňuje články 78 až 81, a přijme řádně odůvodněné rozhodnutí o registraci nebo rozhodnutí o zamítnutí žádosti o registraci.
2. Rozhodnutí, které ESMA přijme podle odstavce 1, nabývá účinnosti pátým pracovním dnem od přijetí.
Článek 59
Oznámení rozhodnutí ESMA týkajících se registrace
1. Přijme-li ESMA rozhodnutí o registraci nebo rozhodnutí o zamítnutí žádosti o registraci nebo o zrušení registrace, oznámí to do pěti pracovních dnů registru obchodních údajů a své rozhodnutí řádně odůvodní.
ESMA své rozhodnutí bez zbytečného odkladu oznámí relevantnímu příslušnému orgánu uvedenému v čl. 57 odst. 1.
2. ESMA sdělí každé rozhodnutí přijaté v souladu s odstavcem 1 Komisi.
3. ESMA zveřejní na svých internetových stránkách seznam registrů obchodních údajů registrovaných v souladu s tímto nařízením. Tento seznam se aktualizuje do pěti pracovních dní od přijetí rozhodnutí podle odstavce 1.
Článek 60
Výkon pravomocí uvedených v článcích 61 až 63
Pravomoci svěřené podle článků 61 až 63 ESMA či kterémukoli z jeho úředníků nebo dalším jím pověřeným osobám nesmějí být užity k tomu, aby se vyžadovalo zpřístupnění informací nebo dokumentů, na něž se vztahuje právní výsada.
Článek 61
Žádost o informace
1. ESMA si může prostou žádostí nebo rozhodnutím vyžádat od registrů obchodních údajů a spřízněných třetích osob, které registry obchodních údajů využívají v rámci outsourcingu provozních funkcí nebo činnosti, poskytnutí veškerých informací, které jsou nezbytné pro plnění jeho povinností podle tohoto nařízení.
2. V případě prosté žádosti o informace podle odstavce 1 ESMA:
a)
odkáže na tento článek jako na právní základ žádosti;
b)
uvede účel žádosti;
c)
upřesní, jaké informace jsou požadovány;
d)
stanoví lhůtu, ve které mají být informace poskytnuty;
e)
upozorní osobu, od níž informace žádá, že nemá povinnost informace poskytnout, avšak rozhodne-li se na žádost dobrovolně odpovědět, nesmějí být poskytnuté informace nepravdivé nebo zavádějící; a
f)
upozorní na pokutu stanovenou v článku 65 ve spojení s oddílem IV písm. a) přílohy I, jestliže jsou odpovědi na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící.
3. V případě žádosti o poskytnutí informací podle odstavce 1 na základě rozhodnutí ESMA:
a)
odkáže na tento článek jako na právní základ žádosti;
b)
uvede účel žádosti;
c)
upřesní, jaké informace jsou požadovány;
d)
stanoví lhůtu, ve které mají být informace poskytnuty;
e)
upozorní na penále stanovené v článku 66, jestliže jsou poskytnuté informace neúplné;
f)
upozorní na pokutu stanovenou v článku 65 ve spojení s oddílem IV písm. a) přílohy I, jestliže jsou odpovědi na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící; a
g)
upozorní na možnost odvolat se proti rozhodnutí k odvolacímu senátu ESMA a nechat rozhodnutí přezkoumat Soudním dvorem Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“) v souladu s články 60 a 61 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Požadované informace poskytují osoby uvedené v odstavci 1 nebo jejich zástupci a v případě právnických osob nebo sdružení bez právní subjektivity osoby zmocněné je zastupovat podle zákona nebo podle stanov. Za své klienty mohou sdělit informace řádně zmocnění právní zástupci. Klienti však nesou i nadále plnou odpovědnost, jsou-li poskytnuté informace neúplné, nepravdivé či zavádějící.
5. ESMA zašle neprodleně kopii prosté žádosti nebo svého rozhodnutí příslušnému orgánu členského státu, na jehož území mají bydliště nebo jsou usazeny osoby uvedené v odstavci 1, jichž se žádost o informace týká.
Článek 62
Obecná šetření
1. V zájmu plnění povinností podle tohoto nařízení může ESMA provádět veškerá nezbytná šetření osob uvedených v čl. 61 odst. 1. Za tímto účelem jsou úředníci ESMA a další osoby tímto orgánem pověřené zmocněni:
a)
zkoumat jakékoli záznamy, údaje, postupy a jakékoli jiné materiály, které mají význam pro plnění jeho úkolů, a to bez ohledu na nosič, na němž jsou uchovávány;
b)
pořizovat nebo získávat ověřené kopie takových záznamů, údajů, postupů a jiných materiálů nebo výpisy z nich;
c)
předvolat jakoukoli osobu uvedenou v čl. 61 odst. 1 nebo její zástupce či zaměstnance a požádat je o ústní nebo písemné vysvětlení skutečností nebo dokumentů, které se týkají předmětu a účelu kontroly, a odpovědi zaznamenat;
d)
vyslechnout jakoukoli jinou fyzickou či právnickou osobu, která s tím souhlasí, za účelem získání informací souvisejících s předmětem šetření;
e)
požadovat výpisy telefonních hovorů a datových přenosů.
2. Úředníci ESMA a další osoby tímto orgánem pověřené pro účely šetření podle odstavce 1 vykonávají své pravomoci po předložení písemného pověření, v němž je uveden předmět a účel šetření. V tomto pověření jsou také uvedena penále stanovená v článku 66, jestliže požadované záznamy, údaje, postupy nebo jakékoli jiné materiály či odpovědi osob uvedených v čl. 61 odst. 1 na položené otázky nejsou poskytnuty nebo jsou neúplné, a pokuty stanovené v článku 65 ve spojení s oddílem IV písm. b) přílohy I, jestliže jsou odpovědi osob uvedených v čl. 61 odst. 1 na položené otázky nepravdivé nebo zavádějící.
3. Osoby uvedené v čl. 61 odst. 1 jsou povinny se podrobit šetřením zahájeným na základě rozhodnutí ESMA. V rozhodnutí musí být uvedeny předmět a účel šetření, penále stanovená v článku 66, opravné prostředky, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1095/2010, a právo na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem.
4. ESMA s dostatečným předstihem před šetřením informuje o šetření a o totožnosti pověřených osob příslušný orgán členského státu, na jehož území má šetření probíhat. Úředníci dotčeného příslušného orgánu poskytují na žádost ESMA těmto pověřeným osobám součinnost při plnění jejich povinností. Úředníci dotčeného příslušného orgánu se mohou na požádání šetření také účastnit.
5. Jestliže požadavek poskytnout výpisy telefonních hovorů a datových přenosů podle odst. 1 písm. e) vyžaduje podle vnitrostátního práva povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno. O toto povolení lze také žádat jako o předběžné opatření.
6. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 5, vnitrostátní justiční orgán přezkoumá, zda je rozhodnutí ESMA pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu šetření svévolná ani nepřiměřená. Při přezkoumávání přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat ESMA o podrobné vysvětlení, zejména pokud jde o důvody, na jejichž základě má ESMA podezření, že došlo k porušení tohoto nařízení, jakož i závažnost tohoto údajného porušení a povahu účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost šetření ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu ESMA. Zákonnost rozhodnutí ESMA přezkoumává pouze Soudní dvůr postupem stanoveným v nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 63
Kontroly na místě
1. ESMA může za účelem plnění svých povinností podle tohoto nařízení provádět veškeré nezbytné kontroly na místě v provozních prostorách či na pozemcích právnických osob uvedených v čl. 61 odst. 1. Vyžaduje-li to řádné provedení a účinnost kontroly, může ESMA provést kontrolu na místě bez předchozího ohlášení.
2. Úředníci ESMA a další osoby tímto orgánem pověřené k provádění kontrol na místě smějí vstupovat do všech provozních prostor či na pozemky právnických osob, kterých se rozhodnutí o šetření přijaté ESMA týká, a mají veškeré pravomoci stanovené v čl. 62 odst. 1. Zároveň jsou oprávněni zapečetit jakékoli provozní prostory a účetní knihy nebo záznamy na dobu a v rozsahu, které jsou pro kontrolu nezbytné.
3. Úředníci ESMA a další osoby tímto orgánem pověřené k provádění kontrol na místě vykonávají své pravomoci po předložení písemného pověření, v němž je uveden předmět a účel kontroly a také penále stanovená v článku 66 pro případ, že se dotyčné osoby kontrole nepodrobí. S dostatečným předstihem před kontrolou informuje ESMA o kontrole příslušný orgán členského státu, na jehož území má probíhat.
4. Osoby uvedené v čl. 61 odst. 1 se podrobí kontrolám na místě nařízeným na základě rozhodnutí ESMA. V rozhodnutí musí být uvedeny předmět a účel kontroly, datum, kdy má být kontrola zahájena, penále stanovená v článku 66, opravné prostředky, které jsou k dispozici podle nařízení (EU) č. 1095/2010, a dále právo na přezkum rozhodnutí Soudním dvorem. ESMA přijímá taková rozhodnutí po konzultaci s příslušným orgánem členského státu, na jehož území má kontrola probíhat.
5. Úředníci příslušného orgánu členského státu, na jehož území má kontrola probíhat, jakož i osoby tímto orgánem pověřené nebo jmenované poskytují na žádost ESMA aktivní součinnost jeho úředníkům i dalším osobám jím pověřeným. Za tímto účelem mají pravomoci stanovené v odstavci 2. Úředníci příslušného orgánu dotyčného členského státu se mohou na požádání kontrol na místě také účastnit.
6. ESMA také může požádat, aby příslušné orgány provedly určité vyšetřovací úkony a kontroly na místě jeho jménem, jak je stanoveno v tomto článku a v čl. 62 odst. 1. Za tímto účelem mají příslušné orgány stejné pravomoci jako ESMA, jak je uvedeno v tomto článku a v čl. 62 odst. 1.
7. Pokud úředníci ESMA a další doprovázející osoby tímto orgánem pověřené zjistí, že se určitá osoba odmítá podrobit kontrole nařízené podle tohoto článku, příslušný orgán dotyčného členského státu jim poskytne nezbytnou pomoc a podle potřeby požádá o pomoc policii nebo rovnocenný donucovací orgán, který jim provedení kontroly na místě umožní.
8. Pokud kontrola na místě stanovená v odstavci 1 nebo pomoc stanovená v odstavci 7 vyžaduje podle vnitrostátního práva povolení justičního orgánu, musí být o takové povolení požádáno. O toto povolení lze žádat jako o předběžné opatření.
9. Pokud je podána žádost o povolení podle odstavce 8, vnitrostátní justiční orgán ověří, zda je rozhodnutí ESMA pravé a zda navrhovaná donucovací opatření nejsou vzhledem k předmětu kontroly svévolná ani nepřiměřená. Při přezkoumávání přiměřenosti těchto donucovacích opatření může vnitrostátní justiční orgán požádat ESMA o podrobné vysvětlení. Tato žádost o podrobné vysvětlení se může zejména týkat důvodů, na jejichž základě má ESMA podezření, že došlo k porušení tohoto nařízení, závažnosti tohoto údajného porušení a povahy účasti osoby, jíž se donucovací opatření týkají. Vnitrostátní justiční orgán však nesmí přezkoumávat nezbytnost kontroly ani požadovat, aby mu byly poskytnuty informace ze spisu ESMA. Zákonnost rozhodnutí ESMA přezkoumává pouze Soudní dvůr postupem stanoveným v nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 64
Procesní pravidla pro přijímání opatření v oblasti dohledu a ukládání pokut
1. Zjistí-li ESMA při plnění svých povinností podle tohoto nařízení závažné známky toho, že by mohly existovat skutečnosti, jež mohou představovat jeden či více případů porušení povinnosti uvedených v příloze I, určí ve svém rámci nezávislého vyšetřujícího úředníka, aby věc vyšetřil. Určený úředník se nesmí účastnit ani se přímo či nepřímo nesměl účastnit dohledu nad dotyčným registrem obchodních údajů ani postupu registrace tohoto registru obchodních údajů a své funkce plní nezávisle na ESMA.
2. Vyšetřující úředník vyšetří údajná porušení povinnosti, přičemž vezme v úvahu veškeré připomínky vyšetřovaných osob, a kompletní spis se svým nálezem předá ESMA.
Za účelem plnění svých úkolů může vyšetřující úředník vyžívat svou pravomoc požádat o informace podle článku 61 a provádět šetření a kontroly na místě podle článků 62 a 63. Při uplatňování těchto pravomocí jedná vyšetřující úředník v souladu s článkem 60.
Při plnění svých úkolů má vyšetřující úředník přístup ke všem dokumentům a informacím, které ESMA shromáždil v rámci své činnosti v oblasti dohledu.
3. Jakmile vyšetřující úředník vyšetřování dokončí a předtím, než spis se svým nálezem předá ESMA, poskytne vyšetřovaným osobám příležitost se k vyšetřovaným záležitostem vyjádřit. Svůj nález zakládá pouze na skutečnostech, ke kterým měly dotyčné osoby příležitost se vyjádřit.
V průběhu vyšetřování podle tohoto článku je plně respektováno právo dotčených osob na obhajobu.
4. Předává-li vyšetřující úředník spis s nálezem ESMA, uvědomí o tom vyšetřované osoby. Ty mají právo do spisu nahlížet s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně svých obchodních tajemství. Právo nahlížet do spisu se nevztahuje na důvěrné informace, které se týkají třetích osob.
5. Na základě spisu obsahujícího nález vyšetřujícího úředníka, a pokud o to dotyčné osoby požádají, po vyslechnutí vyšetřovaných osob v souladu s článkem 67 ESMA rozhodne, zda se vyšetřované osoby dopustily jednoho či více porušení povinnosti uvedených v příloze I, a pokud je tomu tak, přijme opatření v oblasti dohledu podle článku 73 a uloží pokutu podle článku 65.
6. Vyšetřující úředník se jednání ESMA neúčastní ani do jeho rozhodování jinak nezasahuje.
7. Komise přijme další procesní pravidla pro výkon pravomoci ukládat pokuty a penále, včetně ustanovení o právu na obhajobu, ustanovení o lhůtách a o výběru pokut a penále, a přijme podrobná pravidla o promlčecích lhůtách týkajících se ukládání a výkonu sankcí.
Pravidla uvedená v prvním pododstavci se přijímají prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 82.
8. Zjistí-li ESMA při plnění svých povinností podle tohoto nařízení závažné známky toho, že by mohly existovat skutečnosti, jež mohou představovat trestný čin, postoupí věc příslušným vnitrostátním orgánům činným v trestním řízení. ESMA dále neuloží pokuty nebo penále v případech, kdy stejné skutečnosti nebo skutečnosti, jež jsou v podstatě totožné, vedly v rámci trestního řízení podle vnitrostátního práva k osvobozujícímu nebo odsuzujícímu rozhodnutí, které již nabylo právní moci.
Článek 65
Pokuty
1. Pokud v souladu s čl. 64 odst. 5 ESMA zjistí, že se registr obchodních údajů úmyslně nebo z nedbalosti dopustil některého z porušení povinnosti uvedených v příloze I, přijme rozhodnutí o uložení pokuty podle odstavce 2 tohoto článku.
Porušení povinnosti registrem obchodních údajů se považuje za úmyslné, pokud ESMA zjistí objektivní skutečnosti, které prokazují, že registr obchodních údajů či jeho vrcholné vedení jednaly s cílem porušit povinnost.
2. Základní výše pokut uvedených v odstavci 1 se stanoví v těchto rozmezích:
a)
v případech porušení povinnosti uvedených v oddíle I písm. c), oddíle II písm. c) až g) a oddíle III písm. a) a b) přílohy I dosahuje výše pokuty nejméně 10 000 EUR, přičemž nepřesáhne 20 000 EUR;
b)
v případech porušení povinnosti uvedených v oddíle I písm. a), b) a d) až h) a oddíle II písm. a), b) a h) přílohy I dosahuje výše pokuty nejméně 5 000 EUR, přičemž nepřesáhne 10 000 EUR.
Při rozhodování o tom, zda by základní výše pokuty měla být stanovena u dolní hranice, uprostřed či u horní hranice rozmezí stanovených v prvním pododstavci, ESMA přihlédne k ročnímu obratu dotyčného registru obchodních údajů za předcházející hospodářský rok. V případě registrů obchodních údajů, jejichž roční obrat nedosahuje 1 milionu EUR, se základní výše pokuty stanovuje u dolní hranice stanovených rozmezí, v případě registrů obchodních údajů, jejichž roční obrat činí 1 až 5 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje uprostřed stanovených rozmezí a v případě registrů obchodních údajů, jejichž roční obrat přesahuje 5 milionů EUR, se základní výše pokuty stanovuje u horní hranice stanovených rozmezí.
3. Základní výše pokuty stanovené v odstavci 2 se v případě potřeby upraví s ohledem na přitěžující nebo polehčující okolnosti podle příslušných koeficientů uvedených v příloze II.
Příslušné přitěžující koeficienty se na základní výši pokuty použijí jeden po druhém. Je-li použitelný více než jeden přitěžující koeficient, k základní výši pokuty se postupně přičte každý rozdíl mezi základní výší a částkou, která je výsledkem uplatnění jednotlivých přitěžujících koeficientů.
Příslušné polehčující koeficienty se na základní výši pokuty použijí jeden po druhém. Je-li použitelný více než jeden polehčující koeficient, od základní výše pokuty se postupně odečte každý rozdíl mezi základní výší a částkou, která je výsledkem uplatnění jednotlivých polehčujících koeficientů.
4. Bez ohledu na odstavce 2 a 3 výše pokuty nepřekročí 20 % ročního obratu dotyčného registru obchodních údajů za předchozí hospodářský rok, a pokud registr obchodních údajů získal přímo či nepřímo z porušení povinností finanční prospěch, je výše pokuty rovna přinejmenším tomuto finančnímu prospěchu.
Jestliže se registr obchodních údajů svým jednáním nebo opominutím dopustil více než jednoho z porušení povinnosti uvedených v příloze I, uplatní se pouze nejvyšší z pokut vypočtených podle odstavců 2 a 3 vztahující se k jednomu těchto porušení.
Článek 66
Penále
1. ESMA rozhodnutím uloží penále s cílem donutit:
a)
registr obchodních údajů, aby v souladu s rozhodnutím přijatým podle čl. 73 odst. 1 písm. a) porušování právních předpisů ukončil; nebo
b)
osobu uvedenou v čl. 61 odst. 1, aby:
i)
poskytla úplné informace, o které byla požádána na základě rozhodnutí podle článku 61,
ii)
se podrobila šetření, a zejména předložila úplné záznamy, údaje, postupy nebo jakékoli jiné požadované materiály a doplnila a opravila další informace poskytnuté v šetření zahájeném na základě rozhodnutí podle článku 62, nebo
iii)
se podrobila kontrole na místě nařízené rozhodnutím podle článku 63.
2. Penále musí být účinné a přiměřené. Penále se ukládá za každý den prodlení.
3. Bez ohledu na odstavec 2 činí výše penále 3 % průměrného denního obratu v předchozím hospodářském roce nebo v případě fyzických osob 2 % průměrného denního příjmu v předchozím kalendářním roce. Penále se vypočítá ode dne určeného v rozhodnutí, kterým se ukládá.
4. Penále lze uložit na dobu, která nepřesáhne šest měsíců ode dne oznámení rozhodnutí ESMA. Po skončení této doby ESMA opatření přezkoumá.
Článek 67
Vyjádření účastníků řízení
1. Před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále podle článků 65 a 66 poskytne ESMA účastníkům řízení příležitost vyjádřit se k jeho zjištěním. ESMA založí svá rozhodnutí pouze na zjištěních, ke kterým měli účastníci řízení příležitost se vyjádřit.
2. V průběhu řízení musí být plně respektováno právo účastníků řízení na obhajobu. Mají právo nahlížet do spisů ESMA, s výhradou oprávněného zájmu jiných osob na ochraně jejich obchodního tajemství. Právo na přístup ke spisu se nevztahuje na důvěrné informace ani na interní přípravné dokumenty ESMA.
Článek 68
Zveřejňování, povaha a alokace pokut a penále a výkon rozhodnutí
1. ESMA zveřejní každou pokutu a penále uložené podle článků 65 a 66 s výjimkou případů, kdy by jejich zveřejnění vážně ohrozilo finanční trhy nebo způsobilo nepřiměřenou škodu zúčastněným subjektům. Tyto zveřejněné informace nesmějí obsahovat osobní údaje ve smyslu nařízení (ES) č. 45/2001.
2. Pokuty a penále uložené podle článků 65 a 66 jsou správní povahy.
3. Rozhodne-li se ESMA neuložit žádné pokuty nebo penále, uvědomí o tom Evropský parlament, Radu, Komisi a příslušné orgány členského státu a uvede důvody svého rozhodnutí.
4. Pokuty a penále uložené podle článků 65 a 66 jsou vykonatelné.
Výkon rozhodnutí se řídí předpisy občanského procesního práva toho státu, na jehož území se provádí. Doložku vykonatelnosti připojí po přezkoumání rozhodnutí, omezeném jen na ověření pravosti, vnitrostátní orgán, který k tomu určí vláda každého členského státu; jeho určení dá na vědomí ESMA a Soudnímu dvoru.
Jsou-li na žádost dotčené strany splněny tyto formální náležitosti, může tato strana v souladu s vnitrostátním právem požádat o výkon rozhodnutí přímo příslušný subjekt.
Výkon rozhodnutí může být zastaven pouze na základě rozhodnutí Soudního dvora. Rozhodování o stížnostech na protiprávní výkon rozhodnutí však spadá do pravomoci soudů dotčeného členského státu.
5. Pokuty a penále jsou příjmem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
Článek 69
Přezkum Soudním dvorem
Soudní dvůr má neomezenou pravomoc přezkoumávat rozhodnutí, jimiž ESMA uložil pokutu nebo penále. Uloženou pokutu nebo penále může zrušit, snížit nebo zvýšit.
Článek 70
Změny přílohy II
S cílem zohlednit vývoj na finančních trzích je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 82 týkající se opatření ke změně přílohy II.
Článek 71
Zrušení registrace
1. Aniž je dotčen článek 73, zruší ESMA registraci registru obchodních údajů, jestliže registr obchodních údajů:
a)
se registrace výslovně vzdá nebo déle než šest předchozích měsíců neposkytuje služby;
b)
získal registraci na základě nepravdivých informací nebo jakýmikoli jinými protiprávními prostředky;
c)
již nesplňuje podmínky, za nichž byl registrován.
2. ESMA o svém rozhodnutí zrušit registraci registru obchodních údajů uvědomí bez zbytečného odkladu relevantní příslušný orgán uvedený v čl. 57 odst. 1.
3. Příslušný orgán členského státu, ve kterém registr obchodních údajů vykonává své služby a činnosti, jenž se domnívá, že byla splněna některá z podmínek uvedených v odstavci 1, může požádat ESMA, aby posoudil, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace dotyčného registru obchodních údajů. Pokud ESMA rozhodne, že registraci dotyčného registru obchodních údajů nezruší, své rozhodnutí řádně odůvodní.
4. Příslušným orgánem uvedeným v odstavci 3 je orgán určený podle článku 22.
Článek 72
Poplatky za dohled
1. ESMA účtuje registrům obchodních údajů poplatky v souladu s tímto nařízením a s akty v přenesené pravomoci přijatými podle odstavce 3. Tyto poplatky plně pokrývají výdaje ESMA nezbytné pro registraci registrů obchodních údajů a dohled nad nimi a veškeré náklady, jež mohou příslušným orgánům vzniknout při plnění úkolů na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 74.
2. Výše poplatku účtovaného registru obchodních údajů pokrývá veškeré správní náklady vzniklé ESMA na jeho registraci i na činnosti dohledu nad ním a je přiměřená obratu dotyčného registru obchodních údajů.
3. Komise přijme akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 82, kterým dále stanoví typ poplatků, záležitosti, za něž se poplatky vybírají, výši poplatků a způsob jejich úhrady.
Článek 73
Opatření v oblasti dohledu přijímaná ESMA
1. Pokud v souladu s čl. 64 odst. 5 ESMA zjistí, že se registr obchodních údajů dopustil některého z případů porušení povinnosti uvedených v příloze I, přijme jedno nebo více z těchto rozhodnutí, kterým:
a)
požaduje, aby registr obchodních údajů porušování povinnosti ukončil;
b)
uloží pokuty podle článku 65;
c)
vydá veřejná oznámení;
d)
jako krajní řešení zruší registraci registru obchodních údajů.
2. Při přijímání rozhodnutí uvedených v odstavci 1 ESMA zohlední povahu a závažnost porušení povinnosti, přičemž vezme v úvahu tato kritéria:
a)
trvání a četnost porušení povinnosti;
b)
zda porušení povinnosti odhalilo závažné nebo systémové nedostatky v postupech podniku nebo v jeho systémech řízení či vnitřních kontrolách;
c)
zda byl spáchán nebo umožněn trestný čin finanční povahy či zda takový trestný čin jinak souvisí s uvedeným porušením povinnosti;
d)
zda k porušení povinnosti došlo úmyslně nebo z nedbalosti.
3. ESMA oznámí veškerá rozhodnutí přijatá podle odstavce 1 bez zbytečného odkladu dotyčnému registru obchodních údajů a sdělí je příslušným orgánům členských států a Komisi. Veškerá tato rozhodnutí zveřejní na svých internetových stránkách do deseti pracovních dnů ode dne jejich přijetí.
Při zveřejnění svého rozhodnutí podle prvního pododstavce ESMA rovněž zveřejní, že dotyčný registr obchodních údajů má právo se proti tomuto rozhodnutí odvolat, případně skutečnost, že takové odvolání bylo podáno, spolu s upřesněním, že takové odvolání nemá odkladný účinek, jakož i skutečnost, že odvolací senát ESMA může pozastavit uplatňování napadnutého rozhodnutí v souladu s čl. 60 odst. 3 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 74
Přenášení úkolů z ESMA na příslušné orgány
1. Je-li to nezbytné k řádnému splnění úkolu v oblasti dohledu, může ESMA konkrétní úkoly v oblasti dohledu přenést na příslušný orgán členského státu v souladu s obecnými pokyny vydanými ESMA podle článku 16 nařízení (EU) č. 1095/2010. Mezi tyto konkrétní úkoly v oblasti dohledu mohou patřit zejména pravomoc žádat o informace podle článku 61 a provádět šetření a kontroly na místě podle článku 62 a čl. 63 odst. 6.
2. Před přenesením úkolu ESMA konzultuje s relevantním příslušným orgánem. Tato konzultace se týká:
a)
rozsahu úkolu, jenž má být přenesen;
b)
harmonogramu pro splnění úkolu; a
c)
předávání potřebných informací mezi příslušným orgánem a ESMA.
3. V souladu s nařízením o poplatcích, které Komise přijme podle čl. 72 odst. 3, poskytne ESMA příslušnému orgánu náhradu nákladů, jež mu v důsledku výkonu přenesených úkolů vzniknou.
4. Přenesení úkolu podle odstavce 1 ESMA v náležitých intervalech přezkoumává. Přenesení úkolů lze kdykoli odvolat.
5. Přenesení úkolů nemá vliv na odpovědnost ESMA a neomezuje jeho schopnost provádět přenesenou činnost a dohlížet na ni. Úkoly v oblasti dohledu podle tohoto nařízení, včetně rozhodnutí o registraci, závěrečného posouzení a navazujících rozhodnutí týkajících se porušení povinnosti přenést nelze.
KAPITOLA 2
Vztahy s třetími zeměmi
Článek 75
Rovnocennost a mezinárodní dohody
1. Komise může přijmout prováděcí akt, který určí, že právní a předpisy dohledu třetí země zajišťují, aby:
a)
registry obchodních údajů, které mají povolení v uvedené třetí zemi, splňovaly právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v tomto nařízení;
b)
registry obchodních údajů podléhaly v uvedené třetí zemi průběžnému účinnému dohledu a vynucování a
c)
existovaly záruky služebního tajemství, včetně ochrany obchodních tajemství, jež orgány sdělují třetím osobám, a tyto záruky byly alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v tomto nařízení.
Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 86 odst. 2.
2. Komise tam, kde je to vhodné, a v každém případě po přijetí prováděcího aktu podle odstavce 1 předloží Radě doporučení ke sjednání mezinárodních dohod s relevantními třetími zeměmi o vzájemném přístupu k informacím o derivátových smlouvách uchovávaných v registrech obchodních údajů, které jsou v dané třetí zemi usazeny, a o jejich výměně způsobem, který zajistí, aby orgány Unie včetně ESMA měly okamžitý a průběžný přístup ke všem informacím potřebným pro výkon svých povinností.
3. Po uzavření dohod uvedených v odstavci 2 a v souladu s nimi uzavře ESMA s příslušnými orgány relevantních třetích zemí ujednání o spolupráci. Uvedená ujednání blíže určují alespoň:
a)
mechanismus pro výměnu informací mezi ESMA a jakýmikoli jinými orgány Unie, které vykonávají povinnosti v souladu s tímto nařízením, na jedné straně a relevantními příslušnými orgány dotčených třetích zemí na straně druhé; a
b)
postupy koordinace činností dohledu.
4. ESMA použije nařízení (ES) č. 45/2001 v souvislosti s předáváním osobních údajů třetím zemím.
Článek 76
Ujednání o spolupráci
Relevantní orgány třetích zemí, v jejichž jurisdikci není usazen žádný registr obchodních údajů, mohou kontaktovat ESMA s cílem uzavřít ujednání o spolupráci, aby tak získaly přístup k informacím o derivátových smlouvách uchovávaných v registrech obchodních údajů Unie.
ESMA může s těmito relevantními orgány uzavřít ujednání o spolupráci týkající se přístupu k informacím o derivátových smlouvách uchovávaných v registrech obchodních údajů Unie, které tyto orgány potřebují k plnění svých povinností a mandátů, pod podmínkou, že je zaručeno služební tajemství, včetně ochrany obchodních tajemství, jež orgány sdělují třetím osobám.
Článek 77
Uznávání registrů obchodních údajů
1. Registr obchodních údajů usazený v třetí zemi může poskytovat své služby a činnosti subjektům usazeným v Unii pro účely článku 9 až poté, co jej ESMA uzná v souladu s odstavcem 2.
2. Registr obchodních údajů uvedený v odstavci 1 podá ESMA žádost o uznání spolu s veškerými nezbytnými informacemi, včetně alespoň informací potřebných k ověření toho, že příslušný registr obchodních údajů má povolení a podléhá účinnému dohledu ve třetí zemi:
a)
u níž Komise prostřednictvím prováděcího aktu podle čl. 75 odst. 1 uznala, že má rovnocenný a vymahatelný právní a dohledový rámec;
b)
která s Unií uzavřela mezinárodní dohodu podle čl. 75 odst. 2; a
c)
s níž byla uzavřena ujednání o spolupráci podle čl. 75 odst. 3 s cílem zajistit, aby orgány Unie včetně ESMA měly okamžitý a průběžný přístup ke všem potřebným informacím.
Do 30 pracovních dnů od obdržení žádosti ESMA posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví ESMA lhůtu, v níž musí žádající registr obchodních údajů poskytnout doplňující informace.
Do 180 pracovních dnů od podání úplné žádosti ESMA písemně a s řádným odůvodněním uvědomí žádající registr obchodních údajů o tom, zda bylo jeho žádosti o uznání vyhověno, či zda byla zamítnuta.
ESMA zveřejní na svých internetových stránkách seznam registrů obchodních údajů uznaných v souladu s tímto nařízením.
HLAVA VII
POŽADAVKY NA REGISTRY OBCHODNÍCH ÚDAJŮ
Článek 78
Obecné požadavky
1. Registr obchodních údajů musí mít spolehlivé řídicí systémy, které zahrnují jasnou organizační strukturu s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními hranicemi odpovědnosti a přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných administrativních a účetních postupů, jež brání jakémukoli vyzrazení důvěrných informací.
2. Registr obchodních údajů musí mít a uplatňovat účinná písemná organizační a administrativní opatření k určení a řízení veškerých potenciálních střetů zájmů týkajících se jeho řídících pracovníků, zaměstnanců nebo jakékoli osoby, která má s nimi přímo či nepřímo úzké propojení.
3. Registr obchodních údajů musí přijmout adekvátní strategie a postupy dostatečné k zajištění toho, aby on sám i jeho řídící pracovníci a zaměstnanci dodržovali veškerá ustanovení tohoto nařízení.
4. Registr obchodních údajů musí mít a provozovat adekvátní organizační strukturu, která zajišťuje nepřetržitý a řádný výkon jeho služeb a činností. Musí využívat vhodné a přiměřené systémy, zdroje a postupy.
5. Nabízí-li registr obchodních údajů doplňkové služby, například potvrzení obchodu, párování obchodů, obsluhu úvěrové události nebo služby srovnávání či komprese portfolií, musí tyto doplňkové služby ponechat z provozního hlediska oddělené od své funkce centrálního shromažďování a vedení záznamů o derivátech.
6. Vrcholné vedení a členové rady registru obchodních údajů musí mít dostatečně dobrou pověst a dostatek zkušeností k zajištění řádného a obezřetného řízení registru obchodních údajů.
7. Registr obchodních údajů musí mít objektivní, nediskriminační a veřejně přístupné požadavky na přístup podniků podléhajících oznamovací povinnosti podle článku 9. Registr obchodních údajů poskytne poskytovatelům služeb nediskriminační přístup k informacím jím uchovávaným za podmínky, že k tomu příslušné smluvní strany dají souhlas. Kritéria, která omezují přístup, jsou povolena, pouze pokud je jejich cílem kontrolovat riziko pro údaje uchovávané registrem obchodních údajů.
8. Registr obchodních údajů zveřejní ceny a poplatky spojené se službami poskytovanými podle tohoto nařízení. Sdělí ceny a poplatky jednotlivých služeb poskytovaných samostatně, včetně slev a rabatů a podmínek využití uvedených snížení. Umožní vykazujícím jednotkám samostatný přístup ke zvláštním službám. Ceny a poplatky účtované registrem obchodních údajů musí být vztaženy k nákladům.
Článek 79
Funkční spolehlivost
1. Registr obchodních údajů určí zdroje operačního rizika a minimalizuje je vypracováním vhodných systémů, kontrol a postupů. Tyto systémy musí být spolehlivé a bezpečné a mít dostatečnou kapacitu pro nakládání s obdrženými informacemi.
2. Registr obchodních údajů stanoví, provádí a dodržuje adekvátní politiku pro zachování provozu a plán obnovy činnosti s cílem zajistit zachování svých funkcí, včasné obnovení operací a plnění svých povinností. Tento plán stanoví alespoň zavedení záložních zařízení.
3. Registr obchodních údajů, jehož registrace byla zrušena, zajistí plynulou náhradu, včetně přenesení údajů do jiných registrů obchodních údajů a přesměrování toku podávání informací na jiné registry obchodních údajů.
Článek 80
Zabezpečení a záznamy
1. Registr obchodních údajů zajistí důvěrnost, neporušenost a ochranu informací obdržených podle článku 9.
2. Registr obchodních údajů smí údaje, které obdrží v souladu s tímto nařízením, používat pro obchodní účely pouze se souhlasem příslušných smluvních stran.
3. Registr obchodních údajů informace obdržené podle článku 9 neprodleně zaznamená a uchová je po dobu alespoň deseti let od ukončení příslušných smluv. K dokumentaci změn zaznamenaných informací používá registr obchodních údajů včasné a účinné evidenční postupy.
4. Registr obchodních údajů počítá pozice pro jednotlivé kategorie derivátů a pro jednotlivé vykazující jednotky na základě údajů o derivátových smlouvách oznámených v souladu s článkem 9.
5. Registr obchodních údajů včas umožňuje smluvním stranám přístup k informacím o dotčené smlouvě a jejich opravu.
6. Registr obchodních údajů přijme veškeré přiměřené kroky, aby zabránil jakémukoli zneužití informací uchovávaných ve svých systémech.
Fyzická osoba, která má s registrem obchodních údajů úzké propojení, nebo právnická osoba, která je s ním ve vztahu mateřského či dceřinného podniku, nesmí využít důvěrné informace zaznamenané v registru obchodních údajů k obchodním účelům.
Článek 81
Transparentnost a dostupnost údajů
1. Registr obchodních údajů pravidelně a tak, aby byly snadno dostupné, zveřejní celkové pozice pro jednotlivé kategorie derivátů na základě smluv, které mu byly oznámeny.
2. Registr obchodních údajů shromažďuje a uchovává údaje a zajišťuje, aby subjekty uvedené v odstavci 3 měly přímý a bezprostřední přístup ke všem údajům o derivátových smlouvách, které potřebují k plnění svých povinností a mandátů.
3. Registr obchodních údajů poskytuje potřebné informace těmto subjektům, aby jim umožnil plnit jejich povinnosti a mandáty:
a)
ESMA;
b)
ESRB;
c)
příslušnému orgánu, který dohlíží na ústřední protistrany, jež mají přístup do registru obchodních údajů;
d)
příslušnému orgánu vykonávajícímu dohled nad obchodními systémy oznámených smluv;
e)
příslušným členům ESCB;
f)
relevantním orgánům třetí země, která s Unií uzavřela mezinárodní dohodu podle článku 75;
g)
orgánům dohledu určeným v souladu s článkem 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí (32);
h)
relevantním orgánům pro cenné papíry a trhy v Unii;
i)
relevantním orgánům třetí země, které s ESMA uzavřely ujednání o spolupráci podle článku 76;
j)
Agentuře pro spolupráci energetických regulačních orgánů.
4. ESMA sdílí s dalšími relevantními orgány Unie informace potřebné k výkonu jejich povinností.
5. K zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje ESMA po konzultaci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem, které blíže určují četnost a podrobnosti o informacích uvedených v odstavcích 1 a 3 a rovněž provozní normy, které umožní seskupovat a porovnávat údaje mezi registry a které zajistí subjektům uvedeným v odstavci 3 v případě potřeby přístup k informacím. Cílem těchto návrhů regulačních technických norem bude zajistit, aby informace zveřejňované podle odstavce 1 neumožňovaly rozpoznat žádnou ze stran jakékoli smlouvy.
ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 30. září 2012.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 82
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 1 odst. 6, čl. 64 odst. 7, článku 70, čl. 72 odst. 3 a čl. 85 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou.
3. Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise konzultuje s ESMA, je-li to možné.
4. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci podle čl. 1 odst. 6, čl. 64 odst. 7, článku 70, čl. 72 odst. 3 a čl. 85 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
5. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
6. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 1 odst. 6, čl. 64 odst. 7, článku 70, čl. 72 odst. 3 nebo čl. 85 odst. 2 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament či Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
HLAVA VIII
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 83
Služební tajemství
1. Povinnost zachovat služební tajemství se vztahuje na všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušné orgány určené v souladu s článkem 22, pro subjekty uvedené v čl. 81 odst. 3, pro ESMA nebo pro auditory a experty pověřené příslušnými orgány či ESMA. Tyto osoby nesmějí sdělit žádné osobě ani žádnému orgánu důvěrné informace, které se dozvědí při plnění svých povinností, s výjimkou souhrnné či celkové formy tak, aby nebylo možno určit totožnost jednotlivé ústřední protistrany, registru obchodních údajů nebo jiné osoby, aniž jsou dotčeny případy, na něž se vztahuje trestní či daňové právo nebo toto nařízení.
2. Byl-li však na ústřední protistranu vyhlášen konkurs nebo nařízena nucená likvidace, lze důvěrné informace, které se netýkají třetích osob, zveřejnit v občanském nebo obchodním soudním řízení, je-li to nutné k průběhu řízení.
3. Aniž jsou dotčeny případy upravené trestním nebo daňovým právem, mohou příslušné orgány, ESMA anebo subjekty nebo fyzické či právnické osoby jiné než příslušné orgány, které obdrží důvěrné informace podle tohoto nařízení, tyto informace použít - v případě příslušných orgánů - pouze k plnění svých povinností a výkonu svých funkcí v oblasti působnosti tohoto nařízení nebo - v případě jiných orgánů, subjektů nebo fyzických či právnických osob - pouze k účelu, ke kterému jim byly poskytnuty, anebo v správních nebo soudních řízeních, která s výkonem těchto funkcí konkrétně souvisejí. Pokud s tím ESMA, příslušný orgán nebo jiný orgán, subjekt nebo osoba sdělující informace souhlasí, může je orgán, který je obdržel, použít pro jiné nekomerční účely.
4. Veškeré důvěrné informace přijaté, vyměněné nebo předané podle tohoto nařízení podléhají služebnímu tajemství podle odstavců 1, 2 a 3. Tyto podmínky však nebrání ESMA, příslušným orgánům nebo příslušným centrálním bankám ve výměně nebo předávání důvěrných informací v souladu s tímto nařízením nebo jinými právními předpisy vztahujícími se na investiční podniky, úvěrové instituce, penzijní fondy, SKIPCP, správce alternativních investičních fondů, zprostředkovatele pojištění a zajištění, pojišťovny, regulované trhy nebo organizátory trhů či jiné subjekty se souhlasem příslušného orgánu nebo jiného orgánu, subjektu nebo fyzické či právnické osoby, které tyto informace poskytly.
5. Odstavce 1, 2 a 3 nebrání příslušným orgánům, aby si v souladu s vnitrostátním právem vyměňovaly nebo předávaly důvěrné informace, které neobdržely od příslušného orgánu jiného členského státu.
Článek 84
Výměna informací
1. Příslušné orgány, ESMA a další relevantní orgány si navzájem neprodleně poskytují informace vyžadované pro účely plnění svých povinností.
2. Příslušné orgány, ESMA, další relevantní orgány a jiné subjekty nebo fyzické a právnické osoby, které získají důvěrné informace při plnění svých povinností podle tohoto nařízení, tyto informace použijí pouze k plnění svých povinností.
3. Příslušné orgány sdělí informaci příslušným členům ESCB, pokud má tato informace význam pro plnění jejich povinností.
HLAVA IX
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 85
Zprávy a přezkum
1. Do 17. srpna 2015 Komise přezkoumá toto nařízení a podá o něm souhrnnou zprávu. Komise tuto zprávu, spolu s případnými návrhy, předloží Evropskému parlamentu a Radě.
Komise zejména:
a)
posoudí ve spolupráci s členy ESCB potřebu opatření k usnadnění přístupu ústředních protistran k likviditním facilitám centrálních bank;
b)
posoudí ve spolupráci s ESMA a příslušnými odvětvovými orgány systémový význam obchodů nefinančních podniků s OTC deriváty, a zejména dopad tohoto nařízení na používání OTC derivátů nefinančními podniky;
c)
posoudí s ohledem na zkušenost s fungováním dohledového rámce pro ústřední protistrany, včetně účinnosti kolegií dohledu, jednotlivé mechanismy hlasování stanovené v čl. 19 odst. 3 a úlohu ESMA, především během procesu povolování ústředních protistran;
d)
posoudí ve spolupráci s ESMA a ESRB účinnost maržových požadavků s cílem omezit procykličnost a rovněž posoudí nutnost stanovit dodatečnou intervenční kapacitu v této oblasti;
e)
posoudí ve spolupráci s ESMA vývoj strategií ústředních protistran, pokud jde o požadavky na marži kolaterálu, požadavky na zajištění a to, jak jsou přizpůsobeny konkrétním činnostem a rizikovým profilům jejich uživatelů.
Posouzení uvedené v prvním pododstavci písm. a) zohlední veškeré výsledky probíhajících prací mezi centrálními bankami na unijní i mezinárodní úrovni. Při tomto posuzování se zohlední také zásada nezávislosti centrálních bank a jejich právo poskytovat na základě vlastního uvážení přístup k likviditním facilitám, jakož i možný nezamýšlený vliv na jednání ústředních protistran nebo fungování vnitřního trhu. Žádné případné návrhy nesmějí přímo ani nepřímo znevýhodňovat žádný členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování clearingových služeb.
2. Do 17. srpna 2014 Komise po konzultaci s ESMA a EIOPA vypracuje zprávu, v níž posoudí pokrok a úsilí ústředních protistran při hledání technických řešení pro převod nehotovostního kolaterálu složkami penzijního systému jako variačních marží a nutnost přijmout jakákoli opatření k usnadnění takového řešení. Domnívá-li se Komise, že nebylo vyvinuto nezbytné úsilí o nalezení vhodných technických řešení a že se nemění negativní dopad derivátových smluv, jejichž clearing provádí ústřední protistrana, na důchodové dávky budoucích důchodců, je zmocněna přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 82 k prodloužení tříleté lhůty uvedené v čl. 89 odst. 1 jednou o dva roky a jednou o rok.
3. ESMA předloží Komisi zprávy:
a)
o uplatňování povinnosti clearingu podle hlavy II, a zejména o neexistenci povinnosti clearingu u OTC derivátových smluv uzavřených před vstupem tohoto nařízení v platnost;
b)
o uplatňování identifikačního postupu podle čl. 5 odst. 3;
c)
o uplatňování požadavků na oddělení stanovených v článku 39;
d)
o rozšíření působnosti dohod o interoperabilitě podle hlavy V na jiné obchody v kategoriích finančních nástrojů, než jsou převoditelné cenné papíry a nástroje peněžního trhu;
e)
o přístupu ústředních protistran k obchodním systémům, dopadech určitých postupů na konkurenceschopnost a dopadu na roztříštění likvidity;
f)
o potřebách ESMA v oblasti lidských a finančních zdrojů, které vyplývají z jeho převzetí pravomocí a povinností v souladu s tímto nařízením;
g)
o dopadu uplatňování dodatečných požadavků členskými státy podle čl. 14 odst. 5.
Tyto zprávy musí být Komisi předloženy do 30. září 2014 pro účely odstavce 1. Předloží se rovněž Evropskému parlamentu a Radě.
4. Komise ve spolupráci s členskými státy a ESMA a po žádosti o posouzení provedené ESRB zpracuje výroční zprávu, která posoudí případné systémové riziko a důsledky dohod o interoperabilitě pro náklady.
Zpráva se zaměří alespoň na počet a složitost těchto dohod a na adekvátnost systémů a modelů řízení rizik. Komise zprávu předkládá spolu s případnými návrhy Evropskému parlamentu a Radě.
ESRB poskytne Komisi své posouzení případných důsledků dohod o interoperabilitě z hlediska systémového rizika.
5. ESMA předloží každý rok Evropskému parlamentu, Radě a Komisi zprávu o sankcích uložených příslušnými orgány, včetně opatření v oblasti dohledu, pokut a penále.
Článek 86
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry, zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (33). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 87
Změna směrnice 98/26/ES
1. V čl. 9 odst. 1 směrnice 98/26/ES se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pokud provozovatel systému poskytl zajištění provozovateli jiného systému v souvislosti s interoperabilním systémem, nejsou práva poskytujícího provozovatele systému na zajištění ovlivněna úpadkovým řízením proti přijímajícímu provozovateli systému.“
2. Členské státy do 17. srpna 2014 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s odstavcem 1. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na směrnici 98/26/ES nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
Článek 88
Internetové stránky
1. ESMA spravuje internetové stránky, které obsahují údaje o:
a)
smlouvách způsobilých k povinnosti clearingu podle článku 5;
b)
sankcích uložených za porušení článků 4, 5 a 7 až 11;
c)
ústředních protistranách, které mají povolení nabízet v Unii služby nebo činnosti a jež jsou usazeny v Unii, a o službách nebo činnostech, které jsou oprávněny poskytovat či vykonávat, včetně kategorií finančních nástrojů, na něž se jejich povolení vztahuje;
d)
sankcích uložených za porušení hlav IV a V;
e)
ústředních protistranách usazených ve třetí zemi, které mají povolení nabízet v Unii služby nebo činnosti, a o službách nebo činnostech, které jsou oprávněny poskytovat či vykonávat, včetně kategorií finančních nástrojů, na něž se jejich povolení vztahuje;
f)
registrech obchodních údajů, které mají povolení nabízet služby nebo činnosti v Unii;
g)
pokutách a penále uložených v souladu s články 65 a 66;
h)
veřejném rejstříku podle článku 6.
2. Pro účely odst. 1 písm. b), c) a d) spravují příslušné orgány internetové stránky, které jsou propojeny s internetovými stránkami ESMA.
3. Všechny internetové stránky uvedené v tomto článku musí být veřejně dostupné, být pravidelně aktualizovány a obsahovat informace ve srozumitelné podobě.
Článek 89
Přechodná ustanovení
1. Po dobu tří let od vstupu tohoto nařízení v platnost se povinnost clearingu stanovená v článku 4 nevztahuje na OTC derivátové smlouvy, které jsou objektivně měřitelné jako snižující investiční rizika přímo související s finanční solventností složek penzijního systému ve smyslu čl. 2 bodu 10. Přechodné období se vztahuje rovněž na subjekty zřízené pro účely poskytování náhrady členům složek penzijního systému v případě selhání.
Na OTC derivátové smlouvy, které tyto subjekty během uvedené doby uzavřou a které by jinak povinnosti clearingu podle článku 4 podléhaly, se vztahují požadavky stanovené v článku 11.
2. Pokud jde o složky penzijního systému uvedené v čl. 2 bodě 10 písm. c) a d), uděluje výjimku uvedenou v odstavci 1 tohoto článku relevantní příslušný orgán pro typy subjektů nebo typy složek. Po obdržení žádosti příslušný orgán vyrozumí ESMA a EIOPA. Do 30 kalendářních dnů od tohoto vyrozumění vydá ESMA po konzultaci s EIOPA stanovisko k tomu, zda typ subjektů nebo typ složek je v souladu s čl. 2 bodem 10 písm. c) nebo d) a zda jsou důvody k udělení výjimky kvůli potížím se splněním požadavků na variační marže oprávněné. Příslušný orgán výjimku udělí pouze tehdy, pokud je zcela přesvědčen, že typ subjektu nebo typ složky je v souladu s čl. 2 bodem 10 písm. c) nebo d) a že mají potíže se splněním požadavků na variační marže. Příslušný orgán přijme rozhodnutí do deseti pracovních dnů od obdržení stanoviska ESMA a toto stanovisko náležitě zohlední. Nesouhlasí-li příslušný orgán se stanoviskem ESMA, své rozhodnutí řádně odůvodní a všechny podstatné odchylky od něj vysvětlí.
ESMA na svých internetových stránkách zveřejní seznam typů subjektů a typů složek ve smyslu čl. 2 bodu 10 písm. c) a d), jimž byla udělena výjimka v souladu s prvním pododstavcem. Aby ještě více posílil jednotnost výsledků dohledu, provádí ESMA každý rok v souladu s článkem 30 nařízení (EU) č. 1095/2010 srovnávací hodnocení subjektů uvedených na seznamu.
3. Ústřední protistrana, které bylo v jejím členském státě usazení povoleno poskytovat clearingové služby v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme všechny regulační technické normy podle článků 4, 5, 8 až 11, 16, 18, 25, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 46, 47, 49, 56 a 81, požádá o povolení podle článku 14 pro účely tohoto nařízení do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost všech regulačních technických norem podle článků 16, 25, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 a 49.
Ústřední protistrana usazená v třetí zemi, která byla uznána jako způsobilá k poskytování clearingových služeb v některém členském státě v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme všechny regulační technické normy podle článků 16, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 a 49, požádá o uznání podle článku 25 pro účely tohoto nařízení do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost všech regulačních technických norem podle článků 16, 26, 29, 34, 41, 42, 44, 45, 47 a 49.
4. Dokud o povolení či uznání ústřední protistrany není rozhodnuto podle tohoto nařízení, uplatňují se nadále příslušná vnitrostátní pravidla pro povolování a uznávání ústředních protistran a nad ústřední protistranou vykonává nadále dohled příslušný orgán členského státu, v němž je usazena nebo uznána.
5. Pokud příslušný orgán povolil ústřední protistraně provádět clearing určité kategorie derivátů v souladu s vnitrostátním právem jeho členského státu předtím, než Komise přijme všechny regulační technické normy podle článků 16, 26, 29, 34, 41, 42, 45, 47 a 49, uvědomí o tomto povolení ESMA do jednoho měsíce ode dne vstupu regulačních technických norem podle čl. 5 odst. 1 v platnost.
Pokud příslušný orgán uznal ústřední protistranu usazenou v třetí zemi jako způsobilou k poskytování clearingových služeb v souladu s vnitrostátním právem jeho členského státu předtím, než Komise přijme všechny regulační technické normy podle článků 16, 26, 29, 34, 41, 42, 45, 47 a 49, uvědomí o tomto uznání ESMA do jednoho měsíce ode dne vstupu regulačních technických norem podle čl. 5 odst. 1 v platnost.
6. Registr obchodních údajů, který byl ve svém členském státě usazení povolen či registrován ke shromažďování a uchovávání záznamů o derivátech v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme všechny regulační a prováděcí technické normy podle článků 9, 56 a 81, požádá o registraci podle článku 55 do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost těchto regulačních a prováděcích technických norem.
Registr obchodních údajů usazený v třetí zemi, který v některém členském státě získal povolení shromažďovat a uchovávat záznamy o derivátech v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme všechny regulační a prováděcí technické normy podle článků 9, 56 a 81, požádá o uznání podle článku 77 do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost těchto regulačních a prováděcích technických norem.
7. Dokud o registraci či uznání registru obchodních údajů není rozhodnuto podle tohoto nařízení, uplatňují se nadále příslušná vnitrostátní pravidla pro povolování, registraci a uznávání registrů obchodních údajů a nad registrem obchodních údajů vykonává nadále dohled příslušný orgán členského státu, v němž je usazen nebo uznán.
8. Registr obchodních údajů, který byl ve svém členském státě usazení povolen či registrován ke shromažďování a uchovávání záznamů o derivátech v souladu s jeho vnitrostátním právem předtím, než Komise přijme regulační a prováděcí technické normy podle článků 56 a 81, může být využíván k plnění oznamovací povinnosti podle článku 9, dokud není o jeho registraci rozhodnuto podle tohoto nařízení.
Registr obchodních údajů usazený v třetí zemi, který získal povolení shromažďovat a uchovávat záznamy o derivátech v souladu s vnitrostátním právem některého členského státu předtím, než Komise přijme všechny regulační a prováděcí technické normy podle článků 56 a 81, může být využíván k plnění oznamovací povinnosti podle článku 9, dokud není o jeho uznání rozhodnuto podle tohoto nařízení.
9. Aniž je dotčen čl. 81 odst. 3 písm. f), neexistuje-li mezi určitou třetí zemí a Unií mezinárodní dohoda podle článku 75, může registr obchodních údajů poskytovat potřebné údaje relevantním orgánům této třetí země do 17. srpna 2013, pokud to oznámí ESMA.
Článek 90
Zaměstnanci a zdroje ESMA
Do 31. prosince 2012 posoudí ESMA své potřeby v oblasti lidských a finančních zdrojů, které vyplývají z jeho převzetí pravomocí a povinností v souladu s tímto nařízením, a předloží o tom zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.
Článek 91
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 4. července 2012.
32012R0648
L 201/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 648/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 4. srpnja 2012.
o OTC izvedenicama, središnjoj drugoj ugovornoj strani i trgovinskom repozitoriju
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Na zahtjev Komisije, 25. veljače 2009. skupina stručnjaka na visokoj razini pod predsjedanjem Jacques de Larosièrea objavila je izvješće i zaključila da je potrebno ojačati nadzorni okvir financijskog sektora Unije radi smanjenja rizika i težine budućih financijskih kriza i preporučila dalekosežne reforme u strukturi nadzora tog sektora, kao i osnivanje Europskog sustava financijskih supervizora, koji bi se sastojao od tri europska nadzorna tijela i to po jedno za sektor bankarstva, sektor osiguranja i strukovnog mirovinskog osiguranja i sektor vrijednosnih papira i tržišta kapitala te osnivanje Europskog vijeća za sistemski rizik.
(2)
U svojoj Komunikaciji od 4. ožujka 2009. pod naslovom „Poticanje europskog oporavka”, Komisija je predložila jačanje regulatornog okvira Unije za financijske usluge. U svojoj Komunikaciji od 3. srpnja 2009. pod naslovom „Osiguranje učinkovitih, sigurnih i pouzdanih tržišta izvedenica”, Komisija je ocijenila ulogu izvedenica u financijskoj krizi, a u svojoj Komunikaciji od 20. listopada 2009. pod naslovom „Osiguranje učinkovitih, sigurnih i pouzdanih tržišta izvedenica: buduće mjere politike”, Komisija je opisala mjere koje planira poduzeti za smanjenje rizika povezanih s izvedenicama.
(3)
Komisija je 23. rujna 2009. donijela prijedloge triju uredbi o osnivanju Europskog sustava financijskog nadzora i osnivanju triju Europskih nadzornih tijela (ESA) radi doprinosa dosljednoj primjeni zakonodavstva Unije i osnivanju zajedničkih regulatornih i nadzornih standarda i praksi visoke kvalitete. ESA se sastoji od Europskog nadzornog tijela (Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo, EBA) koje je osnovano Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (4), Europskog nadzornog tijela (Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje, EIOPA) koje je osnovano Uredbom (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (5) i Europskog nadzornog tijela (Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala, ESMA) koje je osnovano Uredbom (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (6). Europska nadzorna tijela imaju ključnu ulogu u očuvanju stabilnosti financijskog sektora. Stoga je neophodno kontinuirano osiguravati da je razvoj njihovog rada pitanje visokog političkog prioriteta i osigurati im dovoljno sredstava.
(4)
OTC izvedenice („ugovori o OTC izvedenicama”) su manje transparentne budući da se radi o privatno ugovorenim ugovorima te da su sve informacije koje se na njih odnose obično dostupne samo ugovornim stranama. One stvaraju složenu mrežu međuovisnosti koja može otežati otkrivanje prirode i razine povezanih rizika. Financijska kriza je pokazala da takve karakteristike povećavaju nesigurnost u vrijeme tržišnog stresa i prema tome, predstavljaju rizike za financijsku stabilnost. Ovom se Uredbom utvrđuju uvjeti za ublažavanje tih rizika i poboljšanje transparentnosti ugovora o izvedenicama.
(5)
Na sastanku na vrhu 26. rujna 2009. u Pittsburghu, čelnici skupine G20 složili su se da se do kraja 2012. poravnanje svih standardiziranih ugovora o OTC izvedenicama obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane (central counterparty, CCP) i da se ugovori o OTC izvedenicama prijavljuju trgovinskim repozitorijima. Čelnici skupine G20 su u lipnju 2010. u Torontu potvrdili svoju obvezu i također su se obvezali na ubrzavanje provedbe strogih mjera za poboljšanje transparentnosti i regulatornog nadzora ugovora o OTC izvedenicama na međunarodno dosljedan i nediskriminirajući način.
(6)
Komisija će pratiti i nastojati osigurati da međunarodni partneri Unije ispunjavaju te obveze na sličan način. Komisija treba surađivati s tijelima trećih zemalja radi pronalaženja rješenja koja se međusobno nadopunjuju kako bi se osigurala usklađenost ove Uredbe sa zahtjevima koje utvrđuju treće zemlje i na taj način izbjeglo eventualno preklapanje u tom smislu. Uz pomoć ESMA-e, Komisija treba pratiti i pripremati izvješća za Europski parlament i Vijeće o međunarodnoj primjeni načela utvrđenih ovom Uredbom. Radi izbjegavanja mogućih dvostrukih ili proturječnih zahtjeva, Komisija može donijeti odluke o istovrijednosti pravnog, nadzornog i izvršnog okvira trećih zemalja, pod uvjetom da je zadovoljen određen broj uvjeta. Procjena na kojoj se temelje takve odluke ne smije dovesti u pitanje pravo središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koju je priznala ESMA da pruža usluge poravnanja članovima sustava poravnanja ili mjestima trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji, budući da odluka o priznavanju treba biti neovisna o toj procjeni. Isto tako, ni odluka o istovrijednosti ni procjena ne smiju dovesti u pitanje pravo trgovinskog repozitorija s poslovnim nastanom u trećoj zemlji kojeg je priznala ESMA da pruža usluge subjektima s poslovnim nastanom u Uniji.
(7)
Što se tiče priznavanja središnjih drugih ugovornih strana trećih zemalja i u skladu s međunarodnim obvezama Unije sukladno ugovoru o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije, uključujući Opći sporazum o trgovini uslugama, odluke kojima se utvrđuje istovrijednost pravnih sustava trećih zemalja s pravnim sustavom Unije treba donijeti samo ako pravni sustav treće zemlje osigurava učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje središnjih drugih ugovornih strana kojima su odobrenje izdali strani pravni sustavi u skladu s općim regulatornim ciljevima i standardima koje je utvrdila skupina G20 u rujnu 2009. o poboljšanju transparentnosti na tržištu izvedenica, ublažavanju sistemskog rizika i zaštiti od zlouporabe tržišta. Takav sustav se treba smatrati istovrijednim ako se njime osigurava da je značajan rezultat primjenjivog regulatornog sustava sličan zahtjevima Unije i treba ga smatrati učinkovitim ako se ta pravila primjenjuju na dosljedan način.
(8)
Primjereno je i potrebno u ovom kontekstu, uzimajući u obzir karakteristike tržišta izvedenica i funkcioniranje središnjih drugih ugovornih strana, provjeriti stvarnu istovrijednost stranih regulatornih sustava u ispunjavanju ciljeva i standarda skupine G20 radi poboljšanja transparentnosti na tržištima izvedenica, ublažavanja sistemskog rizika i zaštite od zlouporabe tržišta. Zbog vrlo posebnog položaja središnjih drugih ugovornih strana, odredbe koje se odnose na treće zemlje trebaju biti organizirane i funkcionirati u skladu s aranžmanima koji su specifični za te subjekte tržišne strukture. Stoga ovaj pristup ne predstavlja presedan za druge zakone.
(9)
Europsko vijeće se u svojim Zaključcima od 2. prosinca 2009. složilo da postoji potreba za značajnim poboljšanjem ublažavanja rizika druge ugovorne strane i da je važno poboljšati transparentnost, učinkovitost i integritet prilikom transakcija izvedenicama. Europski parlament je svojom rezolucijom od 15. lipnja 2010. na temu „Tržišta izvedenica: buduće mjere politike” pozvao na obvezno poravnanje i izvješćivanje o ugovorima o OTC izvedenicama.
(10)
ESMA treba djelovati u okviru opsega ove Uredbe čuvanjem stabilnosti financijskih tržišta u kriznim situacijama, osiguranjem dosljedne primjene pravila Unije od strane nacionalnih nadzornih tijela te rješavanjem nesporazuma između njih. Također joj je povjerena zadaća izrade nacrta regulatornih i provedbenih tehničkih standarda i ona ima središnju ulogu u izdavanju odobrenja središnjim drugim ugovornim stranama i trgovinskim repozitorijima i njihovom praćenju.
(11)
Jedna od temeljnih zadaća koje se trebaju obavljati putem Europskog sustava središnjih banaka (ESSB) je promicanje neometanog djelovanja platnih sustava. U tom pogledu, članovi ESSB-a provode nadzor osiguranjem učinkovitih i pouzdanih sustava poravnanja i platnih sustava, uključujući središnje druge ugovorne strane. Članovi ESSB-a su stoga usko uključeni u izdavanje odobrenja i praćenje središnjih drugih ugovornih strana, priznavanje središnjih drugih ugovornih strana trećih zemalja i odobravanje ugovora o međudjelovanju. Oni su isto tako usko uključeni u pogledu određivanja regulatornih tehničkih standarda i smjernica i preporuka. Ova Uredba ne dovodi u pitanje odgovornosti Europske središnje banke (ESB) i nacionalnih središnjih banaka u osiguranju učinkovitih i pouzdanih sustava poravnanja i platnih sustava unutar Unije i s ostalim zemljama. Stoga, i radi sprečavanja mogućeg stvaranja paralelne skupine pravila, ESMA i ESSB trebaju usko surađivati prilikom pripreme relevantnih nacrta tehničkih standarda. Nadalje, nužno je da ESB i nacionalne središnje banke imaju pristup informacijama prilikom obavljanja njihovih zadaća vezano uz nadzor sustava poravnanja i platnih sustava i funkcije središnje banke izdavatelja.
(12)
Za ugovore o izvedenicama navedene u Prilogu I., odjeljku C, točkama 4. do 10. Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata (7) potrebna su jedinstvena pravila.
(13)
Poticaji za promicanje uporabe središnjih drugih ugovornih strana se nisu pokazali dovoljnim kako bi se uistinu osiguralo središnje poravnanje standardiziranih ugovora o OTC izvedenicama. Stoga su potrebni obvezni zahtjevi za poravnanje posredstvom središnje druge ugovorne strane za one ugovore o OTC izvedenicama za koje je moguće središnje poravnanje.
(14)
Vjerojatno je da će države članice donijeti različite nacionalne mjere koje bi mogle stvoriti prepreke neometanom funkcioniranju unutarnjeg tržišta i biti štetne za sudionike na tržištu i za financijsku stabilnost. Jedinstvena primjena obveze poravnanja u Uniji također je potrebna kako bi se osigurala visoka razina zaštite ulagača i stvorili podjednaki konkurentski uvjeti za sve sudionike na tržištu.
(15)
Kako bi se osiguralo da obveza poravnanja smanjuje sistemski rizik, potreban je postupak za identifikaciju vrsta izvedenica na koje se ta obveza primjenjuje. Taj postupak treba uzeti u obzir činjenicu da se ne mogu svi ugovori o OTC izvedenicama čije se poravnanje obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane smatrati prikladnima za obvezno poravnanje posredstvom središnje druge ugovorne strane.
(16)
Ova Uredba navodi kriterije za utvrđivanje podliježu li ili ne određene vrste ugovora o OTC izvedenicama obvezi poravnanja. Na temelju nacrta regulatornih tehničkih standarda koje je izradila ESMA, Komisija treba odlučiti treba li određena vrsta ugovora o OTC izvedenicama podlijegati obvezi poravnanja te od kada obveza poravnanja proizvodi učinke, uključujući, gdje je prikladno, postepeno uvođenje i minimalnog preostalog dospijeće ugovora sklopljenih ili obnovljenih prije datuma na koji obveza poravnanja proizvodi učinke, u skladu s ovom Uredbom. Postepeno uvođenje obveze poravnanja moglo bi se izvršiti prema vrstama sudionika na tržištu koji moraju poštovati obvezu poravnanja. Pri određivanju vrsta ugovora o OTC izvedenicama koji trebaju podlijegati obvezi poravnanja, ESMA treba uzeti u obzir specifičnu prirodu ugovora o OTC izvedenicama koji su sklopljeni s izdavateljima pokrivenih obveznica ili skupinama za pokriće pokrivenih obveznica.
(17)
Pri određivanju vrsta ugovora o OTC izvedenicama koji trebaju podlijegati obvezi poravnanja, ESMA treba također uzeti u obzir i druga važna pitanja, prije svega međusobnu povezanost između drugih ugovornih strana koje koriste relevantne vrste ugovora o OTC izvedenicama i učinak na razine rizika druge ugovorne strane kao i promicati jednake uvjete tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu kako je navedeno u članku 1. stavku 5. točki (d) Uredbe (EU) br. 1095/2010.
(18)
Kada ESMA utvrdi da je određena OTC izvedenica standardizirana i prikladna za poravnanje ali nijedna središnja druga ugovorna strana ne želi izvršiti poravnanje tog instrumenta, ESMA treba istražiti razloge toga.
(19)
Pri određivanju vrsta ugovora o OTC izvedenicama koji trebaju podlijegati obvezi poravnanja, treba voditi računa o specifičnoj prirodi relevantnih vrsta ugovora o OTC izvedenicama. Glavni rizik transakcija određenim vrstama ugovora o OTC izvedenicama se može odnositi na rizik namire koji se rješava posebnim infrastrukturnim aranžmanima i u okviru kojega se mogu razlikovati određene vrste ugovora o OTC izvedenicama (poput ugovora o tečaju) od drugih vrsta ugovora. Poravnanje posredstvom središnje druge ugovorne strane je posebno namijenjeno rješavanju rizika druge ugovorne strane i možda nije optimalno rješenje za rješavanje rizika namire. Režim za takve ugovore se treba posebno temeljiti na prethodnoj međunarodnoj konvergenciji i uzajamnom priznavanju relevantne infrastrukture.
(20)
Kako bi se osigurala jedinstvena i usklađena primjena ove Uredbe i podjednaki konkurentski uvjeti za sudionike na tržištu kada se odredi da određena vrsta ugovora o OTC izvedenicama podliježe obvezi poravnanja, ta se obveza treba također primjenjivati na sve ugovore koji se odnose na tu vrstu ugovora o OTC izvedenicama koji su sklopljeni na ili nakon datuma primitka obavijesti od strane ESMA-e o odobrenju središnje druge ugovorne strane za potrebe obveze poravnanja, ali prije datuma od kojeg obveza poravnanja proizvodi učinke, pod uvjetom da ti ugovori imaju preostalo dospijeće dulje od minimuma kojeg utvrđuje Komisija.
(21)
Pri određivanju treba li određena vrsta ugovora o OTC izvedenicama podlijegati obvezi poravnanja, ESMA treba težiti smanjenju sistemskog rizika. To znači da se prilikom procjene uzimaju u obzir čimbenici poput razine ugovorne i operativne standardiziranosti ugovora, obujma i likvidnosti relevantne vrste ugovora o OTC izvedenicama kao i dostupnost fer, pouzdanih i općenito prihvaćenih informacija o kreiranju cijena vezano uz određenu vrstu ugovora o OTC izvedenicama.
(22)
Da bi se izvršilo poravnanje ugovora o OTC izvedenicama, obje strane tog ugovora moraju podlijegati obvezi poravnanja ili moraju biti suglasne s time. Izuzeci od obveze poravnanja trebaju biti strogo ograničeni budući da bi smanjili učinkovitost obveze i koristi od poravnanja posredstvom središnje druge ugovorne strane te bi mogli dovesti do regulatorne arbitraže između skupina sudionika na tržištu.
(23)
Radi jačanja financijske stabilnosti u Uniji, moglo bi biti potrebno podvrgnuti transakcije koje sklapaju subjekti s poslovnim nastanom u trećim zemljama obvezi poravnanja i tehnikama smanjenja kreditnog rizika, pod uvjetom da dotične transakcije imaju izravan, značajan i predvidljiv utjecaj u Uniji ili kada su navedene obveze potrebne ili primjerene radi sprečavanja izbjegavanja odredbi ove Uredbe.
(24)
Ugovori o OTC izvedenicama koji se ne smatraju prikladnima za poravnanje posredstvom središnje druge ugovorne strane podrazumijevaju rizik druge ugovorne strane i operativni rizik te je stoga potrebno utvrditi pravila za upravljanje tim rizicima. Za smanjenje rizika druge ugovorne strane, sudionici na tržištu koji podliježu obvezi poravnanja trebaju imati postupke za upravljanje rizicima koji traže pravovremenu, točnu i primjereno odvojenu razmjenu kolaterala. U pripremi nacrta regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju ti postupci za upravljanje rizicima, ESMA treba uzeti u obzir prijedloge međunarodnih tijela za normizaciju vezano uz zahtjeve za iznose nadoknade za izvedenice čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane. U izradi nacrta regulatornih tehničkih standarda radi određivanja aranžmana potrebnih za točnu i primjerenu razmjenu kolaterala za upravljanje rizicima povezanima s trgovanjem bez poravnanja, ESMA treba uzeti u obzir zapreke s kojima se suočavaju izdavatelji pokrivenih obveznica ili skupine za pokriće u pružanju kolaterala u pojedinim jurisdikcijama Unije. ESMA treba također uzeti u obzir činjenicu da povlaštena potraživanja dana drugim ugovornim stranama izdavatelja pokrivenih obveznica a koja se odnose na imovinu izdavatelja pokrivenih obveznica, osiguravaju istovrijednu zaštitu od rizika druge ugovorne strane.
(25)
Pravila o poravnanju ugovora o OTC izvedenicama, izvješćivanju o transakcijama izvedenicama i tehnikama smanjenja rizika vezano uz ugovore o OTC izvedenicama čije se poravnanjene obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane, trebaju se primjenjivati na financijske druge ugovorne strane, odnosno investicijska društva koja imaju odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2004/39/EZ, kreditne institucije koje imaju odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (8), društva za osiguranje koja imaju odobrenje za rad u skladu s Prvom direktivom Vijeća 73/239/EEZ od 24. srpnja 1973. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na osnivanje i obavljanje poslova izravnog osiguranja osim životnog osiguranja (9), društva za životno osiguranje koja imaju odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2002/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. studenoga 2002. o životnom osiguranju (10), društva za reosiguranje koja imaju odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2005/68/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2005. o reosiguranju (11), društva za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) i, prema potrebi, njihova društva za upravljanje, koja imaju odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2009/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. srpnja 2009. o usklađivanju zakona i drugih propisa u odnosu na subjekte za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire (UCITS) (12), institucije za strukovno mirovinsko osiguranje kako su definirane u Direktivi 2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 3. lipnja 2003. o djelatnostima i nadzoru institucija za strukovni mirovinsko osiguranje (13), alternativne investicijske fondove kojima upravljaju upravitelji alternativnih investicijskih fondova (AIFM) koji imaju odobrenje za rad ili su registrirani u skladu s Direktivom 2011/61/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2011. o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova (14).
(26)
Subjekti koji upravljaju mirovinskim sustavima čiji je primarni cilj osigurati koristi nakon umirovljenja, obično u obliku isplata do kraja života, ali i u obliku vremenski ograničenih isplata ili jednokratnih isplata, obično drže minimum novčanih sredstava kako bi maksimalizirali učinkovitost i povrat za njihove imatelje polica. Zahtijevati od takvih subjekata središnje poravnanje ugovora o OTC izvedenicama bi za te subjekte značilo pretvaranje značajnog dijela njihove imovine u gotovinu kako bi mogli ispuniti tekuće zahtjeve za iznosom nadoknade središnjih drugih ugovornih strana. Kako bi se izbjegao vjerojatan negativan učinak takvog zahtjeva na mirovinske prihode budućih umirovljenika, obveza poravnanja se ne treba primijeniti na mirovinske sustave dok središnja druga ugovorna strana pronađe prikladno tehničko rješenje za prijenos negotovinskog kolaterala kao varijacijskog iznosa nadoknade kako bi se riješio ovaj problem. Takvo tehničko rješenje treba uzeti u obzir posebnu ulogu mirovinskih sustava i izbjegavati značajne negativne utjecaje na umirovljenike. Tijekom prijelaznog razdoblja, ugovori o OTC izvedenicama koji se sklapaju radi smanjenja investicijskih rizika izravno povezanih s financijskom solventnošću mirovinskih sustava trebaju podlijegati ne samo obvezi izvješćivanja već i obvezi bilateralne kolateralizacije. Međutim, krajnji cilj je središnje poravnanje čim to bude održivo.
(27)
Važno je osigurati da se poseban tretman omogućava samo odgovarajućim subjektima i aranžmanima te uzeti u obzir raznolikost mirovinskih sustava u Uniji, istodobno osiguravajući podjednake konkurentske uvjete za sve mirovinske sustave. Stoga se privremeno odstupanje treba primijeniti na institucije za strukovno mirovinsko osiguranje koje su registrirane u skladu s Direktivom 2003/41/EZ, kao i na sve odobrene subjekte odgovorne za upravljanje takvim institucijama, a koji djeluju u njihovo ime kako je navedeno u članku 2. stavku 1. te Direktive, kao i na sve pravne subjekte osnovane radi ulaganja takvih institucija, koji djeluju samo i isključivo u njihovom interesu i na djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko osiguranje iz članka 3. Direktive 2003/41/EZ.
(28)
Privremeno odstupanje se također treba primijeniti na djelatnosti strukovnog mirovinskog osiguranja društava za životno osiguranje pod uvjetom da je sva odnosna imovina i da su sve odnosne obveze odvojene te da se njima upravlja odvojeno i da su odvojeno organizirane bez mogućnosti prijenosa. Ono se također treba primjenjivati na svaki drugi subjekt koji ima odobrenje za rad i koji podliježe nadzoru te koji posluje samo u nacionalnim okvirima ili na aranžmane koji se pružaju uglavnom na području jedne države članice, samo ako su oboje priznati nacionalnim pravom i ako je njihov primarni cilj pružanje koristi nakon umirovljenja. Subjekti i aranžmani navedeni u ovoj uvodnoj izjavi trebaju podlijegati odluci mjerodavnog nadležnog tijela a kako bi se osigurala dosljednost, uklonile moguće neusklađenosti i izbjegla eventualna zlouporaba, mišljenju ESMA-e, nakon savjetovanja s EIOPA-om. Ovo bi moglo uključivati subjekte i aranžmane koji nisu nužno povezani s mirovinskim programom poslodavaca no čiji je ipak primarni cilj osiguranje prihoda nakon umirovljenja, bilo na obveznoj ili dobrovoljnoj osnovi. To bi na primjer mogli biti pravni subjekti koji upravljaju mirovinskim sustavima na osnovi kapitalnog pokrića (engl. funded basis) u skladu s nacionalnim pravom, pod uvjetom da ulažu u skladu s načelom razboritosti i mirovinske aranžmane koje pojedinci ugovaraju izravno a koje mogu pružati i pružatelji životnog osiguranja. Izuzetak u slučaju mirovinskih aranžmana koje izravno ugovaraju pojedinci se ne smije primjenjivati na ugovore o OTC izvedenicama koji se odnose na ostale proizvode životnog osiguranja osiguravatelja a čiji primarni cilj nije osiguranje prihoda nakon umirovljenja.
Daljnji primjeri bi mogli uključivati djelatnosti pružanja mirovinskog osiguranja društava za osiguranje obuhvaćene Direktivom 2002/83/EZ, pod uvjetom da je sva imovina koja se odnosi na te djelatnosti uključena u poseban registar u skladu s Prilogom Direktivi 2001/17/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2001. o reorganizaciji i likvidaciji društava za osiguranje (15) i aranžmane za strukovno mirovinsko osiguranje društava za osiguranje koji se temelje na kolektivnim ugovorima. Institucije osnovane radi pružanja naknade članovima mirovinskih sustava se u slučaju neispunjavanja obveza također tretiraju kao mirovinski sustavi za potrebe ove Uredbe.
(29)
U slučaju primjerenosti, pravila koja se primjenjuju na financijske druge ugovorne strane trebaju se primjenjivati i na nefinancijske druge ugovorne strane. Činjenica je da nefinancijske druge ugovorne strane koriste ugovore o OTC izvedenicama radi pokrića komercijalnih rizika koji su izravno povezani s njihovom komercijalnom djelatnošću ili djelatnošću financiranja poslovanja. Stoga, pri određivanju treba li nefinancijska druga ugovorna strana podlijegati obvezi poravnanja, treba uzeti u obzir svrhu u koju dotična nefinancijska druga ugovorna strana koristi ugovore o OTC izvedenicama i veličinu njene izloženosti u tim instrumentima. Kako bi se nefinancijskim institucijama omogućilo da izlože svoja stajališta o pragovima poravnanja, ESMA treba, prilikom pripreme relevantnih regulatornih tehničkih standarda, voditi otvorenu javnu raspravu i osigurati sudjelovanje nefinancijskih institucija. ESMA se treba također savjetovati sa svim mjerodavnim tijelima, kao na primjer s Agencijom za suradnju energetskih regulatora, kako bi se osiguralo da se posebne karakteristike tih sektora u potpunosti uzmu u obzir. Nadalje, do 17. kolovoza 2015., Komisija treba ocijeniti sistemsku važnost transakcija nefinancijskih društava s ugovorima o OTC izvedenicama u različitim sektorima, uključujući i energetski sektor.
(30)
Pri određivanju smanjuje li ugovor o OTC izvedenicama rizike koji su izravno povezani s komercijalnim aktivnostima i aktivnostima financiranja određene nefinancijske druge ugovorne strane, treba uzeti u obzir cjelokupnu strategiju zaštite i smanjenja rizika te nefinancijske druge ugovorne strane. Posebno treba uzeti u obzir činjenicu je li ugovor o OTC izvedenicama ekonomski opravdan za smanjenje rizika u vođenju i upravljanju nefinancijske druge ugovorne strane, ako se rizici odnose na fluktuacije kamatnih stopa, tečaja ili cijena robe.
(31)
Prag poravnanja je vrlo važan podatak za sve nefinancijske druge ugovorne strane. Kada je taj prag utvrđen, treba uzeti u obzir sistemsku važnost zbroja neto pozicija i izloženosti po drugoj ugovornoj strani i po vrsti ugovora o OTC izvedenicama. S tim u vezi, potrebno je uložiti odgovarajuće napore za prepoznavanje metoda za smanjenje rizika kojima se koriste nefinancijske druge ugovorne strane u kontekstu njihove uobičajene poslovne aktivnosti.
(32)
Članove ESSB-a i ostala tijela država članica koja obavljaju slične zadaće, ostala javna tijela Unije koja su odgovorna za upravljanje javnim dugom ili posreduju u tom upravljanju i Banku za međunarodne namire treba isključiti iz opsega ove Uredbe radi izbjegavanja ograničavanja njihovih ovlasti za obavljanje zadaća od zajedničkog interesa.
(33)
Budući da svi sudionici na tržištu koji podliježu obvezi poravnanja ne mogu postati članovi sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane, oni bi pod određenim uvjetima trebali imati mogućnosti pristupa središnjim drugim ugovornim stranama u svojstvu klijenata ili neizravnih klijenata.
(34)
Uvođenje obveze poravnanja zajedno s postupkom za utvrđivanje koje se središnje druge ugovorne strane mogu koristiti za ovu obvezu, može dovesti do neželjenog poremećaja u konkurentnosti na tržištu OTC izvedenica. Na primjer, određena središnja druga ugovorna strana bi mogla odbiti izvršiti poravnanje transakcija koje su izvršene na određenim mjestima trgovanja budući da je središnja druga ugovorna strana u vlasništvu konkurentskog mjesta trgovanja. Radi izbjegavanja takvih diskriminirajućih praksi, središnje druge ugovorne strane trebaju biti suglasne da izvršavaju poravnanje transakcija izvršenih na različitim mjestima trgovanja, pod uvjetom da se ta mjesta trgovanja pridržavaju operativnih i tehničkih zahtjeva koje utvrđuje središnja druga ugovorna strana, bez upućivanja na ugovorne dokumente na temelju kojih su ugovorne strane sklopile relevantnu transakciju OTC izvedenicama, pod uvjetom da su ti dokumenti usklađeni s tržišnim standardima. Mjesta trgovanja moraju osigurati središnjim drugim ugovornim stranama podatke o trgovanju na transparentan i nediskriminirajući način. Pravo pristupa središnje druge ugovorne strane mjestu trgovanja treba omogućiti aranžmane gdje se više središnjih drugih ugovornih strana koristi podacima o trgovanju istog mjesta trgovanja. Međutim, to ne smije dovesti do međudjelovanja za poravnanje izvedenica ili fragmentacije likvidnosti.
(35)
Ova Uredba ne smije blokirati pravedan i otvoren pristup između mjesta trgovanja i središnjih drugih ugovornih strana na unutarnjem tržištu, uz ispunjavanje uvjeta utvrđenih ovom Uredbom i regulatornim tehničkim standardima koje izrađuje ESMA, a donosi Komisija. Komisija treba i nadalje pažljivo pratiti razvoj tržišta OTC izvedenica i treba, ako je potrebno, intervenirati radi sprečavanja poremećaja u konkurentnosti na unutarnjem tržištu u cilju osiguranja podjednakih konkurentskih uvjeta na financijskim tržištima.
(36)
U određenim područjima financijskih usluga i trgovanja ugovorima o OTC izvedenicama mogu postojati prava trgovačkog i intelektualnog vlasništva. U slučajevima gdje se takva prava vlasništva odnose na proizvode ili usluge koji su postali standardi industrije, ili imaju utjecaj na njih, dozvole trebaju biti dostupne na razmjernoj, pravednoj, opravdanoj i nediskriminirajućoj osnovi.
(37)
Za utvrđivanje relevantnih vrsta ugovora o OTC izvedenicama koji bi trebali podlijegati obvezi poravnanja, pragova i sistemski relevantnih nefinancijskih drugih ugovornih strana, potrebni su pouzdani podaci. Stoga je za regulatorne potrebe važno uspostaviti jedinstven zahtjev na razini Unije za izvješćivanje podataka o izvedenicama. Štoviše, potrebna je retroaktivna obveza izvješćivanja, u što je većoj mjeri moguće, kako za financijske druge ugovorne strane tako i za nefinancijske druge ugovorne strane, kako bi se osigurali usporedivi podaci, između ostaloga ESMA-i i mjerodavnim nadležnim tijelima.
(38)
Unutargrupna transakcija je transakcija između dva društva koja su u cijelosti obuhvaćena istom konsolidacijom i koja podliježu odgovarajućoj centraliziranoj procjeni rizika te postupcima mjerenja i kontrole rizika. Ona su dio istog programa institucionalne zaštite kako je navedeno u članku 80. stavku 8. Direktive 2006/48/EZ ili, u slučaju kreditnih institucija koje su povezane s istim središnjim tijelom kako je navedeno u članku 3. stavku 1. te Direktive, obje su kreditne institucije ili je jedna kreditna institucija a druga je središnje tijelo. Ugovori o OTC izvedenicama se mogu priznati u nefinancijskim ili financijskim grupama, kao i u grupama koje čine i financijska i nefinancijska društva, i ako se takav ugovor smatra unutargrupnom transakcijom u pogledu jedne druge ugovorne strane, tada se on mora također smatrati unutargrupnom transakcijom i u pogledu druge druge ugovorne strane tog ugovora. Jasno je da unutrgrupne transakcije mogu biti potrebne radi agregiranja rizika unutar strukture grupe i da su stoga rizici unutar grupa specifični. Budući da podvrgavanje tih transakcija obvezi poravnanja može ograničiti učinkovitost postupaka za upravljanje rizicima unutar grupe, izuzimanje unutargrupnih transakcija iz obveze poravnanja može biti korisno, pod uvjetom da to izuzeće ne povećava sistemski rizik. Stoga bi u zamjenu središnjoj drugoj ugovornoj strani koja obavlja poravnanje tih transakcija trebalo osigurati odgovarajuću razmjenu kolaterala, ako je to primjereno radi smanjenja rizika druge ugovorne strane unutar grupe.
(39)
Međutim u nekim je slučajevima moguće izuzeti određene unutargrupne transakcije, na temelju odluke nadležnih tijela, iz zahtjeva kolateralizacije pod uvjetom da su postupci te grupe za upravljanje rizicima pouzdani, čvrsti i da su usklađeni s razinom složenosti transakcije i da ne postoji nikakva zapreka za brzi prijenos kapitala ili otplatu obveza između drugih ugovornih strana. Navedeni kriteriji kao i postupci kojih se druge ugovorne strane i mjerodavna nadležna tijela moraju pridržavati u primjeni izuzetaka, trebaju biti navedeni u regulatornim tehničkim standardima donesenima u skladu s relevantnim uredbama o osnivanju europskih nadzornih tijela. Prije izrade tih nacrta regulatornih tehničkih standarda, europska nadzorna tijela trebaju pripremiti ocjenu njihovog mogućeg učinka na unutarnje tržište kao i na sudionike na financijskom tržištu, a posebno na poslovanje i strukturu dotičnih grupa. Svi tehnički standardi koji se primjenjuju na kolateral razmijenjen u transakcijama unutar grupe, uključujući kriterije za izuzeće, moraju uzeti u obzir prevladavajuće specifičnosti tih transakcija i postojeće razlike između nefinancijskih i financijskih drugih ugovornih strana kao i njihove razloge za uporabu izvedenica i metode kojima se pri tome koriste.
(40)
Treba se smatrati da su druge ugovorne strane uključene u istu konsolidaciju kada su barem obje uključene u konsolidaciju u skladu s Direktivom Vijeća 83/349/EEZ (16) ili Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja (MSFI) donesenima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (17) ili, u pogledu grupe čije matično društvo ima glavni ured u trećoj zemlji, u skladu s opće prihvaćenim računovodstvenim načelima treće zemlje za koje je utvrđeno da su istovrijedni MSFI-ju u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 1569/2007 (18) (ili računovodstvenim standardima treće zemlje čija je uporaba dozvoljena u skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 1569/2007), ili kada su obje obuhvaćene istim nadzorom na konsolidiranoj osnovi u skladu s Direktivom 2006/48/EZ ili s Direktivom 2006/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (19) ili, u pogledu grupe čije matično društvo ima glavni ured u trećoj zemlji, istim konsolidiranim nadzorom od strane nadležnog tijela treće zemlje koji je potvrđen kao istovrijedan onom koji je uređen načelima utvrđenima u članku 143. Direktive 2006/48/EZ ili članku 2. Direktive 2006/49/EZ.
(41)
Važno je da sudionici na tržištu dostavljaju trgovinskim repozitorijima sve podatke o ugovorima o izvedenicama koje su sklopili. Na taj način će se informacije o rizicima koji su svojstveni tržištima izvedenica čuvati na središnjem mjestu gdje će im moći lako pristupiti ESMA, mjerodavna nadležna tijela, Europski odbor za sistemske rizike (ESRB) i relevantne središnje banke ESSB-a.
(42)
Pružanje usluga trgovinskog repozitorija vezano je uz ekonomiju razmjera što može kočiti tržišno natjecanje u tom određenom području. Istodobno, nametanje opsežnih izvještajnih zahtjeva sudionicima na tržištu može povećati vrijednost informacija koje se nalaze u trgovinskom repozitoriju i za treće strane koje pružaju pomoćne usluge poput potvrde trgovanja, usklađivanja trgovanja, upravljanja kreditnim događajima, usklađivanja ili kompresije portfelja. Primjereno je osigurati da se podjednaki konkurentski uvjeti u području aktivnosti nakon trgovanja općenito ne ugrožavaju mogućim prirodnim monopolom u pružanju usluga trgovinskog repozitorija. Stoga bi trgovinski repozitoriji trebali osigurati pristup informacijama iz repozitorija na pravedan, razuman i nediskriminirajući način, podložno potrebnim mjerama opreza vezano uz zaštitu podataka.
(43)
Radi omogućavanja opsežnog pregleda tržišta i procjene sistemskog rizika, u trgovinskom repozitoriju evidentiraju se i ugovori o izvedenicama čije se poravnanje obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane i ugovori o izvedenicama čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane.
(44)
ESA-i treba osigurati primjerena sredstva za učinkovito obavljanje zadaća iz ove Uredbe.
(45)
Druge ugovorne strane i središnje druge ugovorne strane koje sklapaju, mijenjaju ili prekidaju ugovor o izvedenicama trebaju osigurati podnošenje podataka o tom ugovoru trgovinskom repozitoriju. One trebaju biti u mogućnosti delegirati podnošenje podataka o tom ugovoru drugom subjektu. Subjekt ili njegovi zaposlenici koji podnose podatke o ugovoru o izvedenicama trgovinskom repozitoriju u ime druge ugovorne strane, u skladu s ovom Uredbom, ne smiju kršiti bilo kakva ograničenja koja se odnose na objavu podataka. Prilikom izrade nacrta regulatornih tehničkih standarda vezano uz izvješćivanje, ESMA treba uzeti u obzir napredak ostvaren u izradi jedinstvene oznake ugovora i popisa traženih izvještajnih podataka iz Priloga I. tablice 1. Uredbe Komisije (EZ) br. 1287/2006 (20) o provedbi Direktive 2004/39/EZ i savjetovati se s drugim mjerodavnim tijelima poput Agencije za suradnju energetskih regulatora.
(46)
Uzimajući u obzir načela navedena u Komunikaciji Komisije o jačanju sustava kazni u sektoru financijskih usluga i pravne akte Unije donesene nakon te Komunikacije, države članice trebaju utvrditi pravila o kaznama koje se primjenjuju u slučaju povrede ove Uredbe. Države članice trebaju izvršavati te kazne na način kojim se ne smanjuje učinkovitost tih pravila. Navedene kazne trebaju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće. One se trebaju temeljiti na smjernicama koje je donijela ESMA radi promicanja konvergencije i međusektorske dosljednosti sustava kazni u financijskom sektoru. Države članice trebaju osigurati javnu objavu nametnutih kazni, kada je to prikladno, i objavu izvješća o procjeni učinkovitosti postojećih pravila u redovitim vremenskim intervalima.
(47)
Središnja druga ugovorna strana može imati poslovni nastan u bilo kojoj državi članici u skladu s ovom Uredbom. Ni jednu državu članicu ili grupu država članica se ne smije diskriminirati, bilo izravno ili neizravno, u smislu mjesta za usluge poravnanja. Ničime u ovoj Uredbi se ne smije pokušati ograničiti ili sprečavati središnju drugu ugovornu stranu u jednoj jurisdikciji u obavljanju poravnanja proizvoda nominiranih u valuti druge države članice ili u valuti neke treće zemlje.
(48)
Uvjet za izdavanje odobrenja središnjoj drugoj ugovornoj strani je minimalni iznos temeljnog kapitala. Kapital, uključujući zadržanu dobit i rezerve središnje druge ugovorne strane, treba u svakom trenutku biti razmjeran riziku koji proizlazi iz aktivnosti središnje druge ugovorne strane kako bi se osigurala njena adekvatna kapitaliziranost u odnosu na kreditni rizik, rizik druge ugovorne strane, tržišni rizik, operativni rizik, pravni rizik i rizik poslovanja koji nisu već pokriveni posebnim financijskim sredstvima i kako bi ona prema potrebi mogla uredno provesti likvidaciju ili restrukturiranje svog poslovanja.
(49)
Budući da se u regulatorne svrhe ovom Uredbom uvodi zakonska obveza poravnanja posredstvom određenih središnjih drugih ugovornih strana, neophodno je osigurati da te središnje druge ugovorne strane budu sigurne i pouzdane i da u svakom trenutku ispunjavaju stroge organizacijske zahtjeve, zahtjeve povezane s vođenjem poslovanja i bonitetne zahtjeve utvrđene ovom Uredbom. Kako bi se osigurala jedinstvena primjena ove Uredbe, navedeni zahtjevi primjenjuju se na poravnanje svih financijskih instrumenata s kojima posluje središnja druga ugovorna strana.
(50)
Stoga je neophodno osigurati, zbog regulatornih razloga i usklađenja, da druge ugovorne strane koriste samo one središnje druge ugovorne strane koje ispunjavaju zahtjeve utvrđene ovom Uredbom. Ti zahtjevi ne smiju sprečavati države članice u donošenju ili daljnjoj primjeni dodatnih zahtjeva u pogledu središnjih drugih ugovornih strana koje imaju poslovni nastan na njihovom području uključujući određene zahtjeve vezano uz odobrenje prema Direktivi 2006/48/EZ. Međutim, nametanje takvih dodatnih zahtjeva ne smije utjecati na pravo središnjih drugih ugovornih strana koje imaju odobrenje u drugim državama članicama ili su priznate, u skladu s ovom Uredbom, da pružaju usluge poravnanja članovima sustava poravnanja i njihovim klijentima koji imaju poslovni nastan u državi članici koja uvodi dodatne zahtjeve, budući da te središnje druge ugovorne strane ne podliježu tim dodatnim zahtjevima i nisu ih dužne ispunjavati. Do 30. rujna 2014., ESMA treba izraditi nacrt izvješća o učinku primjene dodatnih zahtjeva država članica.
(51)
Izravna pravila o izdavanju odobrenja i nadzoru središnjih drugih ugovornih strana nužna su posljedica obveze poravnanja ugovora o OTC izvedenicama. Primjereno je da nadležna tijela zadrže odgovornost za sve aspekte izdavanja odobrenja i nadzora središnjih drugih ugovornih strana, uključujući odgovornost za provjeru usklađenosti središnje druge ugovorne strane koja je podnositelj zahtjeva s ovom Uredbom i Direktivom 98/26/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 1998. o konačnosti namire u platnim sustavima i sustavima za namiru vrijednosnih papira (21), s obzirom na činjenicu da su ta nacionalna nadležna tijela u najboljem položaju za ocjenjivanje rada središnjih drugih ugovornih strana na dnevnoj osnovi, provođenje redovitih revizija i poduzimanje primjerenih mjera, kada je to potrebno.
(52)
U slučaju kada postoji rizik insolventnosti središnje druge ugovorne strane, fiskalna odgovornost leži uglavnom na državi članici u kojoj ta središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan. Iz toga proizlazi da mjerodavno nadležno tijelo treba izdavati odobrenje i provoditi nadzor nad tom središnjom drugom ugovornom stranom. Međutim, budući da članovi sustava poravnanja određene središnje druge ugovorne strane mogu imati poslovni nastan u različitim državama članicama i budući da će oni prvi biti pogođeni neispunjavanjem obveza središnje druge ugovorne strane, neophodno je da sva mjerodavna nadležna tijela i ESMA budu uključeni u postupak izdavanja odobrenja i u postupak nadzora. Time se izbjegavaju različite nacionalne mjere ili prakse i prepreke ispravnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta. Nadalje, ni jedan prijedlog ni politika bilo kojeg člana kolegija regulatora ne smije, izravno ili neizravno, diskriminirati neku državu članicu ili grupu država članica u smislu mjesta za pružanje usluga poravnanja u bilo kojoj valuti. ESMA treba sudjelovati u svakom kolegiju radi osiguranja dosljedne i ispravne primjene ove Uredbe. ESMA treba uključiti druga nadležna tijela u dotičnim državama članicama u rad na pripremi preporuka i odluka.
(53)
U svjetlu uloge koja je dodijeljena kolegijima, važno je da sva mjerodavna nadležna tijela kao i članovi ESSB-a budu uključeni u obavljanje njihovih zadaća. Kolegij se treba sastojati ne samo od nadležnih tijela za nadzor središnjih drugih ugovornih strana već i od regulatora subjekata na koje bi mogao imati utjecaj rad središnje druge ugovorne strane, odnosno od odabranih članova sustava poravnanja, mjesta trgovanja, središnjih drugih ugovornih strana koje su u odnosu međudjelovanja i središnjih depozitorija vrijednosnih papira. Članovi ESSB-a koji su odgovorni za nadzor središnjih drugih ugovornih strana i središnjih drugih ugovornih strana koje su u odnosu međudjelovanja kao i oni koji su odgovorni za izdavanje valuta financijskih instrumenata čije se poravnanje obavlja putem središnje druge ugovorne strane, trebaju biti u mogućnosti sudjelovati u kolegiju. Budući da bi subjekti nad kojima se provodi supervizija ili nadzor imali poslovni nastan u ograničenom broju država članica u kojima središnja druga ugovorna strana posluje, za superviziju ili nadzor određenog broja tih subjekata moglo bi biti odgovorno jedinstveno nadležno tijelo ili član ESSB-a. Kako bi se osigurala nesmetana suradnja između svih članova kolegija, treba uspostaviti odgovarajuće postupke i mehanizme.
(54)
Budući da se pretpostavlja da se osnivanje i funkcioniranje kolegija temelji na pisanom sporazumu između svih njegovih članova, primjereno je na njih prenijeti ovlast za utvrđivanje postupaka odlučivanja kolegija, s obzirom na osjetljivost tog pitanja. Stoga treba pisanim sporazumom između članova kolegija utvrditi detaljna pravila o postupcima glasovanja. Međutim, radi postizanja primjerene ravnoteže između interesa svih relevantnih sudionika na tržištu i država članica, kolegij treba glasovati u skladu s općim načelom prema kojemu svaki član ima jedan glas, bez obzira na broj funkcija koje on obavlja u skladu s ovom Uredbom. U kolegijima koji imaju najviše 12 članova, najviše dva člana kolegija iz iste države članice imaju pravo glasa, a svaki član s pravom glasa ima jedan glas. U kolegijima koji imaju više od 12 članova, najviše tri člana kolegija iz iste države članice imaju pravo glasa, a svaki član s pravom glasa ima jedan glas.
(55)
Zbog vrlo posebnog položaja središnjih drugih ugovornih strana, kolegiji moraju biti organizirani i djelovati u skladu s aranžmanima specifičnim za nadzor središnjih drugih ugovornih strana.
(56)
Aranžmani predviđeni ovom Uredbom ne predstavljaju presedan za ostale zakone o superviziji i nadzoru infrastruktura financijskog tržišta, posebno u pogledu modaliteta glasovanja za upućivanje ESMA-i.
(57)
Središnjoj drugoj ugovornoj strani se ne smije izdati odobrenje ako svi članovi kolegija, isključujući nadležna tijela države članice u kojoj ta središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan, uzajamnim sporazumom donesu zajedničko mišljenje da se toj središnjoj drugoj ugovornoj strani ne smije izdati odobrenje. Ako je međutim, dovoljna većina kolegija izrazila negativno mišljenje i jedno od dotičnih nadležnih tijela je, na temelju dvotrećinske većine kolegija, uputila pitanje ESMA-i, nadležno tijelo države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan treba odgoditi svoju odluku o izdavanju odobrenja i pričekati odluku ESMA-e o usklađenosti s pravom Unije. Nadležno tijelo države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan treba donijeti svoju odluku u skladu s odlukom koju donese ESMA. Kada svi članovi kolegija, isključujući tijela države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan, daju zajedničko mišljenje da oni smatraju da nisu ispunjeni uvjeti i da se središnjoj drugoj ugovornoj strani ne treba izdati odobrenje, nadležno tijelo države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan treba imati mogućnost uputiti to pitanje ESMA-i kako bi ona odlučila o usklađenosti s pravom Unije.
(58)
Potrebno je ojačati odredbe o razmjeni informacija između nadležnih tijela, ESMA-e i ostalih mjerodavnih tijela i obveze o međusobnoj pomoći i suradnji. S obzirom na rastuću prekograničnu aktivnost, ta tijela trebaju međusobno razmjenjivati podatke potrebne za obavljanje njihovih zadaća kako bi se osigurala učinkovita provedba ove Uredbe, uključujući i u situacijama kada povreda ili sumnja na povredu može biti važna za tijela u dvije ili više država članica. Prilikom razmjene informacija, potrebno je strogo čuvati profesionalne tajne. Nužno je, zbog širokog učinka ugovora o OTC izvedenicama da ostala mjerodavna tijela, poput poreznih vlasti i energetskih regulatora, imaju pristup informacijama koje su im potrebne za obavljanje njihovih zadaća.
(59)
S obzirom na globalnu prirodu financijskih tržišta, ESMA treba biti izravno odgovorna za priznavanje središnjih drugih ugovornih strana s poslovnim nastanom u trećim zemljama te im na taj način omogućiti da pružaju usluge poravnanja u Uniji, pod uvjetom da je Komisija priznala pravni i nadzorni okvir te treće zemlje kao istovrijedan okviru Unije i da su ispunjeni pojedini drugi uvjeti. Stoga ESMA treba priznati središnju drugu ugovornu stranu s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koja pruža usluge poravnanja članovima sustava poravnanja ili mjestima trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji. Međutim, kako se ne bi kočio daljnji razvoj prekograničnih poslova upravljanja investicijama u Uniji, središnja druga ugovorna strana treće zemlje koja pruža usluge klijentima s poslovnim nastanom u Uniji putem člana sustava poravnanja s poslovnim nastanom u trećoj zemlji ne treba biti priznata od strane ESMA-e. U tom smislu, od posebne važnosti za osiguranje podjednakih konkurentskih uvjeta na globalnoj razini i financijske stabilnosti su sporazumi s glavnim međunarodnim partnerima Unije.
(60)
Europsko vijeće se 16. rujna 2010. složilo da Unija treba snažnije promicati svoje interese i vrijednosti i, u ozračju reciprociteta i uzajamne koristi, u kontekstu vanjskih odnosa Unije, da poduzme mjere, između ostalog, kojima se osigurava europskim tvrtkama veći pristup tržištu i jača regulatorna suradnja s glavnim trgovinskim partnerima.
(61)
Središnja druga ugovorna strana treba imati pouzdane sustave upravljanja, više rukovodstvo dobre reputacije i neovisne članove u svom odboru, bez obzira na njenu vlasničku strukturu. Najmanje jedna trećina i najmanje dva člana njenog odbora moraju biti neovisni. Međutim, različiti sustavi upravljanja i vlasničke strukture mogu utjecati na spremnost središnje druge ugovorne strane ili na njenu sposobnost poravnanja određenih proizvoda. Stoga je primjereno da neovisni članovi odbora i odbor za rizike koje osniva središnja druga ugovorna strana rješavaju pitanja svih mogućih sukoba interesa u središnjoj drugoj ugovornoj strani. Članovi i klijenti sustava poravnanja trebaju biti primjerno zastupljeni budući da odluke koje donosi središnja druga ugovorna strana mogu imati utjecaj na njih.
(62)
Središnja druga ugovorna strana može izdvojiti poslovne procese. Odbor za rizike središnje druge ugovorne strane daje savjete o takvom izdvajanju poslovnih procesa. Glavne aktivnosti povezane s upravljanjem rizicima se ne smiju izdvajati osim ako to odobri nadležno tijelo.
(63)
Zahtjevi za sudjelovanje središnje druge ugovorne strane trebaju biti transparentni, razmjerni i nediskriminirajući i trebaju omogućiti udaljeni pristup pod uvjetom da to središnju drugu ugovornu stranu ne izlaže dodatnim rizicima.
(64)
Klijentima članova sustava poravnanja koji poravnanje svojih ugovora o OTC izvedenicama obavljaju posredstvom središnjih drugih ugovornih strana treba osigurati visoku razinu zaštite. Stvarna razina zaštite ovisi o razini odvajanja koju ti klijenti odaberu. Posrednici trebaju odvojiti svoju imovinu od imovine svojih klijenata. Zbog toga središnje druge ugovorne strane trebaju voditi ažurirane i lako prepoznatljive evidencije, kako bi olakšale prijenos pozicija i imovine klijenata člana sustava poravnanja koji ne ispunjava svoje obveze solventnom članu sustava poravnanja ili ovisno o slučaju, urednu likvidaciju pozicija klijenata i povrat viška kolaterala klijentima. Zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom o odvajanju i prenosivosti pozicija i imovine klijenata stoga imaju prednost nad proturječnim zakonima, propisima i administrativnim mjerama država članica koji sprečavaju ugovorne strane u ispunjavanju tih zahtjeva.
(65)
Središnja druga ugovorna strana treba imati pouzdan okvir za upravljanje rizicima radi upravljanja kreditnim, likvidnosnim, operativnim i drugim rizicima, kao i rizicima koje snosi ili predstavlja za druge subjekte kao rezultat međuovisnosti. Središnja druga ugovorna strana treba uspostaviti odgovarajuće postupke i mehanizme za slučajeve neispunjavanja obveza člana sustava poravnanja. Radi smanjenja rizika zaraze koji proizlazi iz takvog neispunjavanja obveza, središnja druga ugovorna strana treba odrediti stroge zahtjeve za sudjelovanje, prikupljati odgovarajuće inicijalne iznose nadoknade, održavati jamstveni fond i druga financijska sredstva za pokriće mogućih gubitaka. Kako bi kontinuirano osigurala dovoljno sredstava, središnja druga ugovorna strana treba utvrditi minimalni iznos ispod kojeg općenito veličina jamstvenog fonda ne smije pasti. Ovime se međutim, ne ograničava mogućnost središnje druge ugovorne strane da u cijelost upotrijebi jamstveni fond za pokriće gubitaka koji proizlaze iz neispunjavanja obveza člana sustava poravnanja.
(66)
U definiranju pouzdanog okvira za upravljanje rizicima, središnja druga ugovorna strana treba uzeti u obzir mogući učinak njegovog rizika i njegov mogući ekonomski učinak na članove sustava poravnanja i njihove klijente. Iako razvoj iznimno pouzdanog upravljanja rizicima i nadalje ostaje njen osnovni cilj, središnja druga ugovorna strana može prilagoditi njegove značajke specifičnim aktivnostima i profilima rizika klijenata članova sustava poravnanja, te ako se to smatra primjerenim na temelju kriterija navedenih u regulatornim tehničkim standardima koje utvrđuje ESMA, može uključiti u opseg visoko likvidne imovine koja se prihvaća kao kolateral, barem gotovinu, državne obveznice, pokrivene obveznice u skladu s Direktivom 2006/48/EZ uz primjenu odgovarajućih korektivnih faktora, jamstva člana ESSB-a opoziva na prvi zahtjev, jamstva poslovnih banaka pod strogim uvjetima, posebno u pogledu kreditne sposobnosti davatelja jamstva i kapitalnih veza davatelja jamstva s članovima sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane. U određenim slučajevima, ESMA može također razmotriti zlato kao imovinu koja je prihvatljiva kao kolateral. Središnje druge ugovorne strane trebaju biti u mogućnosti prihvatiti, pod strogim uvjetima u pogledu upravljanja rizicima, jamstva poslovnih banaka od nefinancijskih drugih ugovornih strana koje djeluju u svojstvu članova sustava poravnanja.
(67)
Strategije središnjih drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima trebaju biti dovoljno pouzdane kako bi se izbjegli rizici za porezne obveznike.
(68)
Pozivi na uplatu iznosa nadoknade i korektivni faktori za kolateral mogu imati procikličke efekte. Središnje druge ugovorne strane, nadležna tijela i ESMA trebaju stoga donijeti mjere za sprečavanje i kontrolu mogućih procikličkih učinaka pri procesu upravljanja rizicima koje donose središnje druge ugovorne strane, pod uvjetom da to ne utječe negativno na pouzdanost i financijsku sigurnost središnje druge ugovorne strane.
(69)
Upravljanje izloženošću je važan dio postupka poravnanja. Općenito za pružanje usluga poravnanja, treba dopustiti pristup i uporabu odgovarajućih izvora za formiranje cijena. Ti izvori za formiranje cijena trebaju uključiti one koji se odnose na indekse koji se koriste za upućivanja na izvedenice ili druge financijske instrumente.
(70)
Iznosi nadoknade su prva linija obrane središnje druge ugovorne strane. Iako središnje druge ugovorne strane trebaju uložiti primljene iznose nadoknade na siguran i razborit način, trebaju uložiti posebne napore da osiguraju odgovarajuću zaštitu iznosa nadoknade kako bi mogli jamčiti njihov pravovremeni povrat članovima sustava poravnanja koji ispunjavaju svoje obveze ili središnjoj drugoj ugovornoj strani koja je u odnosu međudjelovanja u slučaju kada središnja druga ugovorna strana koja prikuplja te iznose nadoknade ne ispunjava svoje obveze.
(71)
Pristup primjerenim sredstvima likvidnosti je ključan za središnju drugu ugovornu stranu. Ta likvidnost može potjecati od pristupa likvidnosti središnje banke ili likvidnosti kreditno sposobne i pouzdane poslovne banke ili iz kombinacije oba izvora. Pristup likvidnosti može proizlaziti iz odobrenja izdanog u skladu s člankom 6. Direktive 2006/48/EZ ili drugih odgovarajućih aranžmana. U ocjenjivanju adekvatnosti likvidnosnih sredstava, pogotovo u stresnim situacijama, središnja druga ugovorna strana treba uzeti u obzir rizike koji proizlaze iz dobivanja likvidnosti oslanjanjem jedino na kreditne linije poslovnih banaka.
(72)
„Europskim kodeksom ponašanja za poravnanje i namiru” od 7. studenoga 2006. utvrđen je dobrovoljni okvir za uspostavu veza između središnjih drugih ugovornih strana. Međutim, područje aktivnosti nakon trgovanja i nadalje je fragmentirano u pogledu državnih granica, što poskupljuje prekogranično trgovanje i priječi usklađivanje. Stoga je potrebno utvrditi uvjete za sklapanje ugovora o međudjelovanju između središnjih drugih ugovornih strana pod uvjetom da se njima dotične središnje druge ugovorne strane ne izlažu rizicima kojima se ne upravlja na primjeren način.
(73)
Ugovori o međudjelovanju su važni radi veće integracije tržišta nakon trgovanja unutar Unije i treba ih urediti propisima. Međutim, budući da ugovori o međudjelovanju mogu izložiti središnje druge ugovorne strane dodatnim rizicima, središnje druge ugovorne strane trebaju tri godine imati odobrenje za poravnanje ili biti priznate u skladu s ovom Uredbom ili imati odobrenje u skladu s prethodnim nacionalnim sustavom za izdavanje odobrenja, prije nego što nadležna tijela daju svoje odobrenje za takve ugovore o međudjelovanju. Nadalje, s obzirom na dodatnu složenost ugovora o međudjelovanju između središnjih drugih ugovornih strana koje obavljaju poravnanje ugovora o OTC izvedenicama, u ovoj je fazi primjereno ograničiti opseg ugovora o međudjelovanju na prenosive vrijednosne papire i instrumente tržišta novca. Međutim, do 30. rujna 2014., ESMA treba podnijeti izvješće Komisiji o primjerenosti proširivanja tog opsega na druge financijske instrumente.
(74)
Trgovinski repozitoriji prikupljaju u regulatorne svrhe podatke koji su relevantni za tijela u svim državama članicama. ESMA treba preuzeti odgovornost za registraciju, oduzimanje registracije i nadzor trgovinskih repozitorija.
(75)
Budući da se regulatori, središnje druge ugovorne strane i ostali sudionici na tržištu oslanjaju na podatke koji se vode u trgovinskim repozitorijima, potrebno je osigurati da trgovinski repozitoriji podliježu strogim zahtjevima u pogledu poslovanja, vođenja evidencije i upravljanja podacima.
(76)
Kako bi se sudionicima na tržištu omogućilo da donesu informiranu odluku, treba osigurati transparentnost cijena, naknada i modela upravljanja rizicima vezano uz usluge koje pružaju središnje druge ugovorne strane, njihovi članovi i trgovinski repozitoriji.
(77)
Kako bi učinkovito izvršavala svoje zadaće, ESMA treba biti u mogućnosti tražiti na temelju običnog zahtjeva ili odluke, sve potrebne informacije od trgovinskih repozitorija, povezanih trećih strana i trećih strana kojima su trgovinski repozitoriji izdvojili poslovne procese ili aktivnosti. Ako ESMA zatraži takve informacije na temelju običnog zahtjeva, adresat nije obavezan pružiti te informacije, no u slučaju da to učini dobrovoljno, pružene informacije ne smiju biti netočne ili dovoditi u zabludu. Te informacije se trebaju staviti na raspolaganje bez odlaganja.
(78)
Ne dovodeći u pitanje slučajeve koje pokriva kazneno ili porezno pravo, nadležna tijela, ESMA, druga tijela ili fizičke ili pravne osobe koje nisu nadležna tijela, koji primaju povjerljive informacije trebaju te informacije koristiti samo u obavljanju svojih zadaća i za izvršavanje svojih funkcija. Međutim, ovime se ne sprečava izvršavanje funkcija, u skladu s nacionalnim pravom, nacionalnih tijela odgovornih za prevenciju, istražne radnje ili ispravljanje nepravilnosti.
(79)
Kako bi mogla učinkovito izvršavati svoje ovlasti, ESMA treba imati mogućnost provođenja istraga i izravnog nadzora.
(80)
ESMA treba imati mogućnost delegiranja određenih nadzornih zadaća nadležnom tijelu države članice, kao na primjer u slučaju kada nadzorna zadaća zahtjeva znanje i stručnost u pogledu lokalnih uvjeta, koji su dostupniji na nacionalnoj razini. ESMA treba imati mogućnost delegiranja provedbe određenih istražnih zadaća i izravnih nadzora. Prije delegiranja zadaća, ESMA se treba savjetovati s mjerodavnim nadležnim tijelom o detaljnim uvjetima za delegiranje zadaća kao i o opsegu zadaće koja se delegira, roku za obavljanje zadaće i prijenosu potrebnih informacija ESMA-i i od strane ESMA-e. ESMA treba isplatiti naknadu nadležnim tijelima za obavljanje delegirane zadaće u skladu s propisom o naknadama kojeg donosi Komisija putem delegiranog akta. ESMA ne smije imati mogućnost delegiranja ovlasti za donošenje odluka o registraciji.
(81)
Treba osigurati da nadležna tijela imaju mogućnost tražiti da ESMA preispita jesu li ispunjeni uvjeti za oduzimanje registracije trgovinskom repozitoriju. ESMA treba procijeniti takve zahtjeve i poduzeti potrebne mjere.
(82)
ESMA treba imati mogućnost nametanja periodičnih novčanih kazni kako bi primorala trgovinske repozitorije da zaustave povrede, dostave potpune i točne informacije koje traži ESMA ili da pristanu na istragu ili izravni nadzor.
(83)
ESMA također treba imati mogućnost nametanja globa trgovinskim repozitorijima kada ustanovi da su namjerno ili nemarom izvršili povredu ove Uredbe. Globe se izriču u skladu s razinom ozbiljnosti povrede. Povrede treba podijeliti u različite skupine kojima se dodjeljuju određene globe. U izračunavanju globe za određenu povredu, ESMA se treba koristiti metodologijom od dva koraka koja se sastoji od određivanja temeljnog iznosa i usklađivanja tog temeljnog iznosa, prema potrebi, pomoću različitih koeficijenata. Temeljni iznos određuje se uzimanjem u obzir godišnjeg prometa dotičnog trgovinskog repozitorija, a usklađenja se provode povećavanjem ili umanjenjem temeljnog iznosa primjenom relevantnih koeficijenata u skladu s ovom Uredbom.
(84)
Ovom Uredbom treba odrediti koeficijente za otežavajuće i olakšavajuće okolnosti kako bi se ESMA-i osigurali potrebni alati za odlučivanje o globi koja je razmjerna ozbiljnosti povrede koju je izvršio trgovinski repozitorij, uzimajući u obzir okolnosti u kojima je ta povreda izvršena.
(85)
Prije odlučivanja o izricanju globa ili periodičnih novčanih kazni, ESMA treba dati priliku osobama u postupku da budu saslušane radi poštovanja njihovih prava na obranu.
(86)
ESMA se treba suzdržati od izricanja globa ili periodičnih novčanih kazni u slučaju pravomoćne prethodne oslobađajuće presude ili osude koja proizlazi iz identičnih činjenica ili iz sličnih činjenica, u kaznenim postupcima prema nacionalnom pravu.
(87)
Odluke ESMA-e o izricanju globa ili periodičnih novčanih kazni trebaju biti izvršive i njihova izvršnost treba podlijegati pravilima građanskog postupka koja su na snazi u državi na području koje se on provodi. Pravila građanskog postupka ne smiju uključivati kaznena postupovna pravila ali mogu uključivati administrativna postupovna pravila.
(88)
U slučaju povrede koju izvrši trgovinski repozitorij, ESMA treba biti ovlaštena poduzeti niz nadzornih mjera, što uključuje i njen zahtjev trgovinskom repozitoriju da prekine povredu i, kao krajnje sredstvo, oduzeti registraciju u slučaju kada trgovinski repozitorij ozbiljno ili opetovano izvršava povredu ove Uredbe. ESMA primjenjuje nadzorne mjere uzimajući u obzir prirodu i ozbiljnost povrede pri čemu vodi računa o načelu razmjernosti. Prije odlučivanja o nadzornim mjerama, ESMA treba dati osobama u postupku priliku da budu saslušane radi poštovanja njihovih prava na obranu.
(89)
Nužno je da države članice i ESMA štite pravo na privatnost fizičkih osoba prilikom obrade osobnih podataka, u skladu s Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (22) i Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (23).
(90)
Važno je osigurati međunarodnu konvergenciju zahtjeva za središnje druge ugovorne strane i trgovinske repozitorije. Ova Uredba poštuje postojeće preporuke koje su izradili Odbor za platni sustav i sustav namire (Committee on Payment and Settlement Systems, CPSS) i Međunarodna organizacija nadzornih tijela za vrijednosne papire (International Organization of Securities Commissions, IOSCO), uz napomenu da su načela za infrastrukturu financijskog tržišta, uključujući središnje druge ugovorne strane, koja su izradili CPSS i IOSCO utvrđena 16. travnja 2012. Ona stvara okvir Unije u kojima središnje druge ugovorne strane mogu sigurno poslovati. ESMA treba uzeti u obzir te postojeće standarde i njihov daljnji razvoj prilikom izrade ili predlaganja izmjena regulatornih tehničkih standarda i smjernica i preporuka predviđenih ovom Uredbom.
(91)
Komisiji treba delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) vezano uz izmjene popisa subjekata izuzetih iz ove Uredbe, daljnje poslovnike koji se odnose na izricanje globa ili periodičnih novčanih kazni i odredbe o pravima na obranu, rokovima, naplati globa ili periodičnih novčanih kazni i zastarama za određivanje i izvršenje novčanih kazni ili globa; mjere za izmjenu Priloga II. radi uzimanja u obzir kretanja na financijskim tržištima; daljnju specifikaciju vrsta naknada, predmeta vezano uz koje se plaćaju naknade, iznosa naknada i načina na koji se one plaćaju. Posebno je važno da Komisija obavi odgovarajuća savjetovanja tijekom pripremnog dijela posla, također i na stručnoj razini. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata Komisija treba osigurati istovremeni, pravovremeni i primjereni prijenos relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(92)
Radi osiguranja dosljedne usklađenosti, Komisiji treba delegirati ovlast za donošenje nacrta regulatornih tehničkih standarda europskih nadzornih tijela u skladu s člancima 10. do 14. Uredbi (EU) br. 1093/2010, (EU) br. 1094/2010 i (EU) br. 1095/2010 radi primjene, za potrebe ove Uredbe, točaka 4. do 10. odjeljka C Priloga I. Direktivi 2004/39/EZ i radi određivanja: ugovora o OTC izvedenicama za koje se smatra da imaju izravan, značajan i predvidiv utjecaj unutar Unije ili slučajeva kada je potrebno ili primjereno spriječiti izbjegavanje neke od odredbi iz ove Uredbe; vrsta neizravnih ugovornih aranžmana koji ispunjavaju uvjete navedene u ovoj Uredbi; vrsta ugovora o OTC izvedenicama koji trebaju podlijegati obvezi poravnanja, datuma od kojeg ili od kojih obveza poravnanja treba proizvoditi učinke, uključujući postepeno uvođenje, kategorija drugih ugovornih strana na koje se primjenjuje obveza poravnanja i minimalnog preostalog dospijeća ugovora o OTC izvedenicama koji su sklopljeni ili obnovljeni prije datuma na koji obveza poravnanja proizvodi učinke; podataka koji se moraju navesti u obavijesti koje nadležno tijelo šalje ESMA-i o izdavanju odobrenja središnjoj drugoj ugovornoj strani za obavljanje poravnanja određene vrste ugovora o OTC izvedenicama; posebnih vrsta ugovora o OTC izvedenicama, razine standardizacije ugovornih uvjeta i operativnih postupaka, obujma i likvidnosti i dostupnosti fer, pouzdanih i opće prihvaćenih informacija o formiranju cijena; podataka koje treba uključiti u ESMA-in registar vrsta ugovora o OTC izvedenicama koji podliježu obvezi poravnanja; podataka i vrste izvješća za različite vrste izvedenica; kriterija za određivanje ugovora o OTC izvedenicama koji objektivno mjerljivo smanjuju rizike koji su izravno povezani s komercijalnom aktivnošću ili djelatnošću financiranja poslovanja i vrijednostima pragova poravnanja, postupaka i aranžmana povezano s tehnikama smanjenja rizika ugovora o OTC izvedenicama čije poravnanje ne obavlja središnja druga ugovorna strana; postupaka upravljanja rizicima, uključujući potrebne razine i vrstu kolaterala i aranžmane za odvajanje i potrebnu razinu kapitala; pojma fragmentacije likvidnosti; zahtjeva u pogledu kapitala, zadržane dobiti i rezervi središnjih drugih ugovornih strana; minimalnog sadržaja pravila i sustava upravljanja središnjih drugih ugovornih strana; podataka o evidencijama i informacijama koje zadržavaju središnje druge ugovorne strane; minimalnog sadržaja i zahtjeva za politike kontinuiteta poslovanja i planova oporavka od kriznih situacija središnjih drugih ugovornih strana; primjerenog postotka i vremenskih okvira za likvidaciju i izračun povijesne volatilnosti koja se treba uzeti u obzir za različite vrste financijskih instrumenata vodeći računa o tome da se postigne cilj ograničavanja procikličnosti i uvjeta za provedbu praksi vezano uz portfeljne iznose nadoknade; okvira za utvrđivanje ekstremnih ali mogućih tržišnih uvjeta koji se treba koristiti prilikom određivanja veličine jamstvenog fonda i sredstava središnjih drugih ugovornih strana; metodologije za izračun i održavanje iznosa kapitala središnjih drugih ugovornih strana; vrste kolaterala koja se može smatrati visoko likvidnom, poput gotovine, zlata, državnih i korporativnih obveznica visoke kvalitete, pokrivenih obveznica i korektivnih faktora i uvjeta pod kojima se jamstva poslovnih banaka mogu prihvatiti kao kolateral; financijskih instrumenata koji se mogu smatrati visoko likvidnima a nose minimalni kreditni i tržišni rizik, visoko osigurani aranžmani i limiti koncentracije; vrste ispitivanja otpornosti na stres koje trebaju provoditi središnje druge ugovorne strane za različite vrste financijskih instrumenata i portfelja, uključivanja članova sustava poravnanja ili drugih strana u ta ispitivanja, učestalosti i vremena provođenja testova i ključnih informacija koje središnja druga ugovorna strana treba otkriti o svom modelu upravljanja rizicima i pretpostavkama korištenim u provođenju ispitivanja otpornosti na stres; podataka iz zahtjeva za registraciju trgovinskog repozitorija kod ESMA-e; učestalosti kojom trgovinski repozitoriji trebaju otkriti informacije o agregiranim pozicijama prema vrsti ugovora o OTC izvedenicama i razine detalja tih informacija; i operativnih standarda koji su nužni za agregiranje i usporedbu podataka između trgovinskih repozitorija.
(93)
Treba se smatrati da se svaka obveza nametnuta ovom Uredbom koja se dalje razrađuje pomoću delegiranih ili provedbenih akata koji se donose u skladu s člankom 290. ili 291. UFEU, primjenjuje tek od datuma na koji ti akti proizvode učinke.
(94)
U okviru razvoja tehničkih smjernica i regulatornih tehničkih standarda, a posebno prilikom određivanja praga poravnanja za nefinancijske druge ugovorne strane u skladu s ovom Uredbom, ESMA treba organizirati javne rasprave sudionika na tržištu.
(95)
Kako bi se osigurali ujednačeni uvjeti za provedbu ove Uredbe, na Komisiju treba prenijeti provedbene ovlasti. Te ovlasti treba izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (24).
(96)
Komisija treba pratiti i ocjenjivati potrebu za eventualnim odgovarajućim mjerama za osiguranje dosljedne i učinkovite primjene i razvoja propisa, standarda i praksi iz područja obuhvaćenog ovom Uredbom, uzimajući u obzir rezultate rada relevantnih međunarodnih foruma.
(97)
S obzirom na pravila o sustavima koji su u odnosu međudjelovanja, smatralo se primjerenim izmijeniti Direktivu 98/26/EZ radi zaštite prava upravitelja sustava koji osigurava kolateralno jamstvo upravitelju sustava primatelja u slučaju stečajnog postupka protiv tog upravitelja sustava primatelja.
(98)
Radi poboljšanja učinkovitog poravnanja, evidentiranja, namire i plaćanja, središnje druge ugovorne strane i trgovinski repozitoriji trebaju u svoje postupke komunikacije sa sudionicima i infrastrukturama tržišta s kojima su povezani uključiti relevantne međunarodne komunikacijske postupke i standarde za razmjenu podataka i referentne podatke.
(99)
Budući da ciljeve ove Uredbe, odnosno određivanje jedinstvenih zahtjeva za ugovore o OTC izvedenicama i za obavljanje aktivnosti središnjih drugih ugovornih strana i trgovinskih repozitorija, ne mogu dostatno ostvariti države članice te se isti zbog opsega mjera mogu na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno člankom 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom razmjernosti, kako je utvrđeno u tom članku, ova Uredba ne prelazi okvire onog što je potrebno za postizanje tih ciljeva,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
GLAVA I.
PREDMET, OPSEG PRIMJENE I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet i opseg primjene
1. Ovom se Uredbom utvrđuju zahtjevi za poravnanje i bilateralno upravljanje rizicima za ugovore o OTC izvedenicama, izvještajni zahtjevi za ugovore o izvedenicama i jedinstveni zahtjevi za obavljanje aktivnosti središnjih drugih ugovornih strana i trgovinskih repozitorija.
2. Ova se Uredba primjenjuje na središnje druge ugovorne strane i njihove članove sustava poravnanja, financijske druge ugovorne strane i trgovinske repozitorije. Ona se primjenjuje na nefinancijske druge ugovorne strane i mjesta trgovanja ako je to predviđeno.
3. Glava V. ove Uredbe primjenjuje se samo na prenosive vrijednosne papire i instrumente tržišta novca, kako je utvrđeno u točki 18.(a) i (b) i točki 19. članka 4. stavka 1. Direktive 2004/39/EZ.
4. Ova se Uredba ne primjenjuje na:
(a)
članove ESSB-a i tijela ostalih država članica koja obavljaju slične funkcije i ostala javna tijela Unije zadužena za upravljanje ili koja posreduju pri upravljanju javnim dugom;
(b)
Banku za međunarodne namire.
5. S iznimkom izvještajne obveze u skladu s člankom 9., ova se Uredba ne primjenjuje na sljedeće subjekte:
(a)
multilateralne razvojne banke, kako su navedene u odjeljku 4.2. dijela 1. Priloga VI. Direktivi 2006/48/EZ;
(b)
javna državna tijela u smislu točke 18. članka 4. Direktive 2006/48/EZ koja su u vlasništvu središnjih država i kojima središnje države pružaju izričite jamstvene aranžmane;
(c)
Europski fond za financijsku stabilnost i Mehanizam za europsku financijsku stabilnost.
6. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 82. radi izmjene popisa navedenog u stavku 4. ovog članka.
U tu svrhu, Komisija najkasnije 17. studenoga 2012. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o ocjeni međunarodnog tretmana javnih tijela zaduženih za upravljanje javnim dugom ili koja posreduju pri upravljanju javnim dugom i središnjih banaka.
To izvješće uključuje komparativnu analizu tretmana tih tijela i središnjih banaka u pravnom okviru značajnog broja trećih zemalja, uključujući najmanje tri najznačajnije jurisdikcije u pogledu obujma ugovora kojima se trguje i standarda upravljanja rizicima koji se primjenjuju na transakcije izvedenicama tih tijela i središnjih banaka u tim jurisdikcijama. Ako se u izvješću zaključi, posebno u pogledu komparativne analize, da je iz obveze poravnanja i izvješćivanja potrebno izuzeti monetarne odgovornosti središnjih banaka tih trećih zemalja, Komisija ih dodaje na popis naveden u stavku 4.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„središnja druga ugovorna strana” znači pravnu osobu koja posreduje između drugih ugovornih strana u ugovorima kojima se trguje na jednom ili više financijskih tržišta, te postaje kupac svakom prodavatelja i prodavatelj svakom kupcu;
(2)
„trgovinski repozitorij” znači pravnu osobu koja na središnjem mjestu prikuplja i vodi evidenciju o izvedenicama;
(3)
„poravnanje” znači postupak uspostavljanja pozicija, uključujući izračun neto obveza i postupak kojim se osigurava dostupnost financijskih instrumenata, gotovine, ili obojeg za osiguranje izloženosti koje proizlaze iz tih pozicija;
(4)
„mjesto trgovanja” znači sustav kojim upravlja investicijsko društvo ili tržišni operater u smislu članka 4. stavka 1. točke 1. i članka 4. stavka 1. točke 13. Direktive 2004/39/EZ osim sistematskog internalizatora u smislu članka 4. stavka 1. točke 7. te Direktive, koji u sustavu objedinjuje interese za kupnju ili prodaju financijskih instrumenata, na način koji dovodi do zaključivanja ugovora u skladu s glavom II. ili III. te Direktive;
(5)
„izvedenica” ili „ugovor o izvedenicama” znači financijski instrument kako je utvrđeno u točkama 4. do 10. odjeljka C Priloga I. Direktivi 2004/39/EZ kako je provedena člankom 38. i 39. Uredbe (EZ) br. 1287/2006;
(6)
„vrsta izvedenica” znači podskupinu izvedenica koje dijele zajedničke i bitne značajke što uključuje barem odnos s temeljnom imovinom, vrstu temeljne imovine i valutu ugovorenog iznosa. Izvedenice koje pripadaju istoj vrsti mogu imati različite rokove dospijeća;
(7)
„OTC izvedenica” ili „ugovori o OTC izvedenicama” znači ugovor o izvedenicama koji se ne izvršava na uređenom tržištu u smislu članka 4. stavka 1. točke 14. Direktive 2004/39/EZ ili na tržištu treće zemlje koje se smatra istovrijednim uređenom tržištu u skladu s člankom 19. stavkom 6. Direktive 2004/39/EZ;
(8)
„financijska druga ugovorna strana” znači investicijsko društvo koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2004/39/EZ, kreditna institucija koja ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2006/48/EZ, društvo za osiguranje koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 73/239/EEZ, društvo za životno osiguranje koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2002/83/EZ, društvo za reosiguranje koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2005/68/EZ, UCITS i, prema potrebi, njegovo društvo za upravljanje, koje ima odobrenje za rad u skladu s Direktivom 2009/65/EZ, institucija za strukovno mirovinsko osiguranje u smislu članka 6. točke (a) Direktive 2003/41/EZ i alternativni investicijski fond kojim upravlja upravitelj alternativnih investicijskih fondova koji ima odobrenje za rad ili je registriran u skladu s Direktivom 2011/61/EU;
(9)
„nefinancijska druga ugovorna strana” znači društvo s poslovnim nastanom u Uniji osim subjekata navedenih u točkama 1. do 8.;
(10)
„mirovinski sustav” znači:
(a)
institucije za strukovno mirovinsko osiguranje u smislu članka 6. točke (a) Direktive 2003/41/EZ, uključujući sve subjekte koji imaju odobrenje za rad koji su odgovorni za upravljanje takvom institucijom i koji djeluju u njeno ime, kako je navedeno u članku 2. stavku 1. te Direktive kao i svi pravni subjekti osnovani radi ulaganja takvih institucija, koje djeluju samo i isključivo u njihovom interesu;
(b)
djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko osiguranje iz članka 3. Direktive 2003/41/EZ;
(c)
djelatnosti strukovnog mirovinskog osiguranja društava za životno osiguranje obuhvaćene Direktivom 2002/83/EZ, pod uvjetom da su sva imovina i sve obveze te djelatnosti odvojene te da se njima upravlja i da su organizirane odvojeno od ostalih djelatnosti društva za osiguranje, bez mogućnosti prijenosa.
(d)
svi ostali subjekti koji imaju odobrenje za rad i nad kojima se provodi nadzor ili aranžmani koji djeluju na nacionalnoj osnovi, pod uvjetom da:
i.
su priznati u skladu s nacionalnim pravom; i
ii.
njihova glavna svrha je pružanje mirovinskih davanja;
(11)
„rizik druge ugovorne strane” znači rizik da druga ugovorna strana u transakciji neće ispuniti obveze prije konačne namire novčanog toka transakcije;
(12)
„ugovor o međudjelovanju” znači ugovor između dvije ili više središnjih drugih ugovornih strana koji uključuje izvršavanje transakcija između sustava;
(13)
„nadležno tijelo” znači nadležno tijelo iz propisa navedenih u točki 8. ovog članka, nadležno tijelo iz članka 10. stavka 5. ili tijelo koje je imenovala država članica u skladu s člankom 22.;
(14)
„član sustava poravnanja” znači društvo koje sudjeluje u središnjoj drugoj ugovornoj strani i koje je odgovorno za izvršavanje financijskih obveza koje proizlaze iz takvog sudjelovanja;
(15)
„klijent” znači društvo koje je u ugovornom odnosu s članom sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane koji omogućava tom društvu poravnanje njegovih transakcija posredstvom te središnje druge ugovorne strane;
(16)
„grupa” znači grupa društava koja se sastoji od matičnog društva i njegovih društava kćeri u smislu članaka 1. i 2. Direktive 83/349/EEZ ili grupu društava iz članka 3. stavka 1. i članka 80. stavaka 7. i 8. Direktive 2006/48/EZ;
(17)
„financijska institucija” znači društvo osim kreditne institucije, čija je glavna aktivnost stjecanje financijskih sredstava ili provođenje jedne ili više aktivnosti navedenih u točkama 2. do 12. Priloga I. Direktivi 2006/48/EZ;
(18)
„financijski holding” znači financijska institucija, čija su društva kćeri isključivo ili uglavnom kreditne institucije ili financijske institucije, s time da je barem jedno od tih društava kćeri kreditna institucija i koja nije mješoviti financijski holding u smislu članka 2. stavka 15. Direktive 2002/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2002. o dodatnom nadzoru kreditnih institucija, društava za osiguranje i investicijskih društava u financijskom konglomeratu (25);
(19)
„društvo za pomoćne usluge” znači društvo čija se glavna aktivnost sastoji od vlasništva nad ili upravljanja imovinom, upravljanja uslugama obrade podataka ili slične aktivnosti koja predstavlja pomoćnu aktivnost glavnoj aktivnosti jedne ili više kreditnih institucija;
(20)
„kvalificirani udjel” znači izravni ili neizravni udjel u središnjoj drugoj ugovornoj strani ili trgovinskom repozitoriju koji predstavlja najmanje 10 % udjela u kapitalu ili u glasačkim pravima, kako je utvrđeno u člancima 9. i 10. Direktive 2004/109/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2004. o usklađivanju zahtjeva za transparentnošću u vezi s informacijama o izdavateljima čiji su vrijednosni papiri uvršteni za trgovanje na uređenom tržištu (26), uzimajući u obzir uvjete vezano uz udruživanje tih udjela utvrđene u članku 12. stavcima 4. i 5. te Direktive, ili koji omogućava izvršenje značajnog utjecaja na upravljanje središnjom drugom ugovornom stranom ili trgovinskim repozitorijem u kojem postoji takav udjel;
(21)
„matično društvo” znači matično društvo kako je opisano u člancima 1. i 2. Direktive 83/349/EEZ;
(22)
„društvo kći” znači društvo kći kako je opisano u člancima 1. i 2. Direktive 83/349/EEZ, uključujući društvo kći društva kćeri krajnjeg matičnog društva;
(23)
„kontrola” znači odnos između matičnog društva i društva kćeri, kako je opisano u članku 1. Direktive 83/349/EEZ;
(24)
„uska povezanost” znači situacija u kojoj su dvije ili više fizičkih ili pravnih osoba povezane na sljedeći način:
(a)
sudjelovanjem, putem izravnog vlasništva ili kontrole nad 20 % ili više prava glasa ili kapitala u jednom društvu; ili
(b)
kontrolom ili sličnim odnosom između fizičke ili pravne osobe i društva ili društva kćeri društva koje se također smatra društvom kćeri matičnog društva koje je na čelu tih društava.
Situacija u kojoj su dvije ili više fizičkih ili pravnih osoba trajno povezane s istom osobom kroz odnos kontrole također se smatra uskom povezanošću između tih osoba.
(25)
„kapital” znači upisani kapital u smislu članka 22. Direktive Vijeća 86/635/EEZ od 8. prosinca 1986. o godišnjim financijskim izvještajima i konsolidiranim izvještajima banaka i drugih financijskih institucija (27) ako je plaćen, plus povezani računi premija na dionice, te ako u potpunosti apsorbira gubitke iz redovnog poslovanja i, u slučaju stečaja ili likvidacije, se raspoređuje nakon svih ostalih potraživanja;
(26)
„rezerve” znači rezerve kako je utvrđeno u članku 9. Četvrte direktive Vijeća 78/660/EEZ od 25. srpnja 1978. na temelju članka 54. stavka 3. točke (g) Ugovora o godišnjim financijskim izvještajima za određene vrste trgovačkih društava (28) i zadržana dobit i preneseni gubici koji su rezultat konačnog računa dobiti ili gubitaka;
(27)
„odbor” znači upravni ili nadzorni odbor, ili oboje, u skladu s nacionalnim zakonom o trgovačkim društvima;
(28)
„neovisni član” odbora znači član odbora koji nije u poslovnom, obiteljskom ili drugom odnosu koji dovodi do sukoba interesa vezano uz dotičnu središnju drugu ugovornu stranu ili njene vlasnike kontrolnih udjela, njenu upravu ili članove sustava poravnanja i koji nije bio u takvom odnosu tijekom razdoblja od pet godina prije njegovog članstva u odboru;
(29)
„više rukovodstvo” znači osoba ili osobe koje stvarno upravljaju poslovanjem središnje druge ugovorne strane ili trgovinskog repozitorija i izvršni član ili članovi odbora.
Članak 3.
Unutargrupne transakcije
1. U pogledu nefinancijske druge ugovorne strane, unutargrupna transakcija je ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s drugom ugovornom stranom koja čini dio iste grupe pod uvjetom da su obje druge ugovorne strane u cijelosti obuhvaćene istom konsolidacijom i da podliježu odgovarajućoj centraliziranoj procjeni rizika te postupcima mjerenja i kontrole rizika, i da druga ugovorna strana ima poslovni nastan u Uniji ili, ako ima poslovni nastan u trećoj zemlji, da je Komisija donijela provedbeni akt u skladu s člankom 13. stavkom 2. u pogledu te treće zemlje.
2. U pogledu financijske druge ugovorne strane, unutargrupna transakcija znači:
(a)
ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s drugom drugom ugovornom stranom koja čini dio iste grupe, pod uvjetom da su ispunjeni sljedeći uvjeti:
i.
financijska druga ugovorna strana ima poslovni nastan u Uniji ili, ako ima poslovni nastan u trećoj zemlji, Komisija je donijela provedbeni akt u skladu s člankom 13. stavkom 2. u pogledu te treće zemlje;
ii.
druga druga ugovorna strana je financijska druga ugovorna strana, financijski holding, financijska institucija ili društvo za pomoćne usluge koji podliježu odgovarajućim bonitetnim zahtjevima;
iii.
obje druge ugovorne strane u cijelosti su obuhvaćene istom konsolidacijom;
iv.
obje druge ugovorne strane podliježu odgovarajućoj centraliziranoj ocjeni rizika te postupcima mjerenja i kontrole rizika;
(b)
ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s drugom drugom ugovornom stranom gdje su obje druge ugovorne strane dio istog institucionalnog programa zaštite, iz članka 80. stavka 8. Direktive 2006/48/EZ, pod uvjetom da je ispunjen uvjet naveden u točki (a) podtočki ii. ovog stavka;
(c)
ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen između kreditnih institucija povezanih s istim središnjim tijelom ili između takve kreditne institucije i središnjeg tijela, kako je navedeno u članku 3. stavku 1. Direktive 2006/48/EZ; ili
(d)
ugovor o OTC izvedenicama koji je sklopljen s nefinancijskom drugom ugovornom stranom koja je dio iste grupe pod uvjetom da su obje druge ugovorne strane u cijelosti obuhvaćene istom konsolidacijom i da podliježu odgovarajućoj centraliziranoj ocjeni rizika te postupcima mjerenja i kontrole rizika i da druga ugovorna strana ima poslovni nastan u Uniji ili u jurisdikciji treće zemlje za koju je Komisija donijela provedbeni akt kako je navedeno u članku 13. stavku 2. u pogledu te treće zemlje.
3. Za potrebe ovog članka, smatra se da su druge ugovorne strane obuhvaćene istom konsolidacijom kada su obje ili:
(a)
uključene u konsolidaciju u skladu s Direktivom 83/349/EEZ ili Međunarodnim standardima financijskog izvještavanja (MSFI) donesenima u skladu s Uredbom (EZ) br. 1606/2002 ili, u pogledu grupe čije matično društvo ima sjedište u trećoj zemlji, u skladu s opće prihvaćenim računovodstvenim načelima treće zemlje za koje je utvrđeno da su istovrijedni MSFI-ju u skladu s Uredbom (EZ) br. 1569/2007 (ili računovodstvenim standardima treće zemlje čija je uporaba dozvoljena u skladu s člankom 4. te Uredbe); ili
(b)
obuhvaćene istim nadzorom na konsolidiranoj osnovi u skladu s Direktivom 2006/48/EZ ili Direktivom 2006/49/EZ, ili u pogledu grupe čije matično društvo ima sjedište u trećoj zemlji, istim nadzorom na konsolidiranoj osnovi koji provodi nadležno tijelo treće zemlje koji je potvrđen kao istovrijedan onom koji je uređen načelima utvrđenima u članku 143. Direktive 2006/48/EZ ili članku 2. Direktive 2006/49/EZ.
GLAVA II.
PORAVNANJE, IZVJEŠĆIVANJE I SMANJENJE RIZIKA OTC IZVEDENICA
Članak 4.
Obveza poravnanja
1. Druge ugovorne strane izvršavaju poravnanje ugovora o OTC izvedenicama koji se odnose na vrstu OTC izvedenica za koje je određeno da podliježu obvezi poravnanja u skladu s člankom 5. stavkom 2., ako ti ugovori ispunjavaju oba sljedeća zahtjeva:
(a)
sklopljeni su na jedan od sljedećih načina:
i.
između dvije financijske druge ugovorne strane;
ii.
između financijske druge ugovorne strane i nefinancijske druge ugovorne strane koja ispunjava uvjete iz članka 10. stavka 1. točke (b);
iii.
između dvije nefinancijske druge ugovorne strane koje ispunjavaju uvjete iz članka 10. stavka 1. točke (b);
iv.
između financijske druge ugovorne strane ili nefinancijske druge ugovorne strane koja ispunjava uvjete iz članka 10. stavka 1. točke (b) i subjekta koji ima poslovni nastan u trećoj zemlji i koji bi podlijegao obvezi poravnanja kada bi imao poslovni nastan u Uniji; ili
v.
između dva subjekta koji imaju poslovni nastan u jednoj ili više trećih zemalja koji bi podlijegali obvezi poravnanja kada bi imali poslovni nastan u Uniji, pod uvjetom da ugovor ima izravan, značajan i predvidljiv utjecaj u Uniji ili gdje je takva obveza potrebna ili primjerena radi sprečavanja izbjegavanja odredbi ove Uredbe; i
(b)
sklopljeni su ili obnovljeni:
i.
na ili nakon datuma od kojeg obveza poravnanja proizvodi učinke; ili
ii.
prilikom ili nakon obavijesti kako je navedeno u članku 5. stavku 1. ali prije datuma od kojeg obveza poravnanja proizvodi učinke ako ugovori imaju preostalo dospijeće veće od minimalnog preostalog dospijeća koje je odredila Komisija u skladu s člankom 5. stavkom 2. točkom (c).
2. Ne dovodeći u pitanje tehnike smanjenja rizika iz članka 11., ugovori o OTC izvedenicama, koji čine unutargrupne transakcije kako su opisane u članku 3., ne podliježu obvezi poravnanja.
Izuzeće navedeno u prvom podstavku primjenjuje se samo:
(a)
kada su dvije druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u Uniji koje pripadaju istoj grupi prvo obavijestile njihova nadležna tijela pisanim putem da se planiraju koristiti izuzećem za ugovore o OTC izvedenicama koje su međusobno sklopile. Obavijest se daje najmanje 30 kalendarskih dana prije korištenja izuzeća. U roku 30 kalendarskih dana nakon primitka te obavijesti, nadležna tijela mogu dati prigovor na uporabu tog izuzeća ako transakcije između drugih ugovornih strana ne ispunjavaju uvjete utvrđene u članku 3., ne dovodeći u pitanje pravo nadležnih tijela da daju prigovor nakon isteka razdoblja od 30 kalendarskih dana ako se ti uvjeti više ne ispunjavaju. U slučaju neslaganja između nadležnih tijela, ESMA može pomoći tim tijelima u postizanju sporazuma u skladu sa svojim ovlastima na temelju članka 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010;
(b)
na ugovore o OTC izvedenicama između dviju drugih ugovornih strana koje pripadaju istoj grupi i koje imaju poslovni nastan u državi članici i u trećoj zemlji, ako je druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u Uniji dobila odobrenje za primjenu izuzeća od svog nadležnog tijela u roku 30 dana nakon što je ono primilo obavijest od druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u Uniji, pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti utvrđeni u članku 3. Nadležno tijelo obavješćuje ESMA-u o toj odluci.
3. Poravnanje ugovora o OTC izvedenicama koji podliježu obvezi poravnanja u skladu sa stavkom 1. obavlja se posredstvom središnje druge ugovorne strane koja ima odobrenje u skladu s člankom 14. ili koja je priznata u skladu s člankom 25. za obavljanje poravnanja te vrste OTC izvedenica i navedena u registru u skladu s člankom 6. stavkom 2. točkom b.
U tu svrhu druga ugovorna strana postaje član sustava poravnanja, klijent ili uspostavlja neizravne dogovore o poravnanju s članom sustava poravnanja, pod uvjetom da ti dogovori ne povećavaju rizik druge ugovorne strane i osiguravaju da imovina i pozicije druge ugovorne strane uživaju zaštitu koja je istovrijedna onoj navedenoj u člancima 39. i 48.
4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju ugovori za koje se smatra da imaju izravan, značajan i predvidiv utjecaj unutar Unije ili slučajevi u kojima je potrebno ili primjereno sprečavati izbjegavanje neke odredbe ove Uredbe kako je navedeno u stavku 1. točki (a) podtočki v. i vrste neizravnih ugovornih aranžmana koji ispunjavaju uvjete iz drugog podstavka stavka 3.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 5.
Postupak obveze poravnanja
1. Kada nadležno tijelo izdaje odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani za obavljanje poravnanja određene vrste OTC izvedenica u skladu s člankom 14. ili 15., ono o tom odobrenju odmah obavješćuje ESMA-u.
Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci koje treba uključiti u obavijesti iz prvog podstavka.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz drugog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
2. U roku šest mjeseci od primitka obavijesti u skladu sa stavkom 1. ili obavljanja postupka za priznavanje navedenog u članku 25., ESMA, nakon provođenja javne rasprave i nakon savjetovanja s ESRB-om i, prema potrebi, nadležnim tijelima trećih zemalja, izrađuje i podnosi Komisiji radi potvrde nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje sljedeće:
a)
vrsta OTC izvedenica koje trebaju podlijegati obvezi poravnanja iz članka 4.;
(b)
datum ili datume od kojih obveza poravnanja proizvodi učinke, uključujući u slučaju postepenog uvođenja i kategorije drugih ugovornih strana na koje se obveza primjenjuje; i
(c)
minimalno preostalo dospijeće ugovora o OTC izvedenicama iz članka 4. stavka 1. točke (b) podtočke ii.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
3. Na vlastitu inicijativu ESMA utvrđuje, nakon provođenja javne rasprave i savjetovanja s ESRB-om i, prema potrebi, nadležnim tijelima trećih zemalja u skladu s kriterijima navedenima u točkama (a), (b) i (c) stavka 4. i obavješćuje Komisiju o vrstama OTC izvedenica koje trebaju podlijegati obvezi poravnanja iz članka 4. a za koje još ni jedna središnja druga ugovorna strana nije dobila odobrenje.
Nakon obavijesti, ESMA objavljuje poziv za izradu prijedloga za poravnanje tih vrsta izvedenica.
4. Uz glavni cilj koji se sastoji od smanjenja sistemskog rizika, nacrt regulatornih tehničkih standarda za dio iz stavka 2. točke (a) uzima u obzir sljedeće kriterije:
(a)
stupanj standardizacije ugovornih uvjeta i operativnih postupaka relevantne vrste OTC izvedenica;
(b)
obujam i likvidnost relevantne vrste OTC izvedenica;
(c)
dostupnost fer, pouzdanih i opće prihvaćenih informacija o kreiranju cijena u dotičnoj vrsti OTC izvedenica.
U pripremi tih nacrta regulatornih tehničkih standarda, ESMA može uzeti u obzir međusobnu povezanost između drugih ugovornih strana koje se koriste relevantnim vrstama OTC izvedenica, očekivani utjecaj na razine rizika druge ugovorne strane između drugih ugovornih strana kao i učinak na tržišno natjecanje u Uniji.
Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se detaljnije određuju kriteriji iz točaka (a), (b) i (c) prvog podstavka.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz trećeg podstavka ovog stavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
5. Nacrt regulatornih tehničkih standarda za dio iz stavka 2. točke (b) uzima u obzir sljedeće kriterije:
(a)
očekivani obujam relevantne vrste OTC izvedenica;
(b)
obavlja li već jedna ili više središnjih ugovornih strana poravnanje iste vrste OTC izvedenica;
(c)
sposobnost relevantne središnje druge ugovorne strane da obrađuje očekivani obujam i upravlja rizikom koji proizlazi iz poravnanja relevantne vrste OTC izvedenica;
(d)
vrstu i broj aktivnih drugih ugovornih strana i drugih ugovornih strana za koje se očekuje da će biti aktivne na tržištu za relevantnu vrstu OTC izvedenica;
(e)
vrijeme koje je potrebno drugoj ugovornoj strani koja podliježe obvezi poravnanja da uspostavi aranžmane za poravnanje njenih ugovora o OTC izvedenicama posredstvom središnje druge ugovorne strane;
(f)
upravljanje rizikom i pravnu i operativnu sposobnost niza drugih ugovornih strana koje su aktivne na tržištu za relevantnu vrstu OTC izvedenica i koje bi bile obuhvaćene obvezom poravnanja u skladu s člankom 4. stavkom 1.
6. Ako određena vrsta ugovora o OTC izvedenicama više nema središnju drugu ugovornu stranu koja ima odobrenje ili je priznata za obavljanje poravnanja tih ugovora u skladu s ovom Uredbom, ona prestaje podlijegati obvezi poravnanja iz članka 4. te se primjenjuje stavak 3. ovog članka.
Članak 6.
Javni registar
1. ESMA uspostavlja, održava i ažurira javni registar radi jasnog i nedvosmislenog utvrđivanja vrsta OTC izvedenica koje podliježu obvezi poravnanja. Javni registar dostupan je na internetskoj stranici ESMA-e.
2. Registar sadržava:
(a)
vrste OTC izvedenica koje podliježu obvezi poravnanja u skladu s člankom 4.;
(b)
središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje ili su priznate za potrebe obveze poravnanja;
(c)
datume od kojih obveza poravnanja proizvodi učinke, uključujući i postepeno uvođenje;
(d)
vrste OTC izvedenica koje je odredila ESMA u skladu s člankom 5. stavkom 3.;
(e)
minimalno preostalo dospijeće ugovora o OTC izvedenicama iz članka 4. stavka 1. točke (b) podtočke ii.;
(f)
središnje druge ugovorne strane o kojima je nadležno tijelo obavijestilo ESMA-u za potrebe obveze poravnanja i datum obavijesti za svaku od njih.
3. Kada središnja druga ugovorna strana više nema odobrenje ili nije priznata u skladu s ovom Uredbom za poravnanje određene vrste izvedenica, ESMA je odmah briše iz javnog registra vezano uz tu vrstu OTC izvedenica.
4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA može izraditi nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci koje treba uključiti u javni registar iz stavka 1.
ESMA dostavlja Komisiji svaki takav nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 7.
Pristup središnjoj drugoj ugovornoj strani
1. Središnja druga ugovorna strana koja ima odobrenje za obavljanje poravnanja ugovora o OTC izvedenicama prihvaća obavljati poravnanje takvih ugovora na nediskriminirajućoj i transparentnoj osnovi, bez obzira na mjesto trgovanja.
Središnja druga ugovorna strana može tražiti da mjesto trgovanja ispunjava operativne i tehničke zahtjeve koje određuje središnja druga ugovorna strana, uključujući zahtjeve koji se odnose na upravljanje rizicima.
2. Središnja druga ugovorna strana pristaje na ili odbija službeni zahtjev za pristup mjesta trgovanja u roku tri mjeseca od takvog zahtjeva.
3. Kada središnja druga ugovorna strana odbija pristup u skladu sa stavkom 2., ona daje mjestu trgovanja opširno obrazloženje za takvo odbijanje.
4. Osim u slučajevima kada nadležno tijelo mjesta trgovanja i ono središnje druge ugovorne strane odbiju pristup, središnja druga ugovorna strana odobrava pristup, podložno drugom podstavku, u roku tri mjeseca od donošenja odluke kojom se daje pristanak na službeni zahtjev mjesta trgovanja u skladu sa stavkom 2.
Nadležno tijelo mjesta trgovanja i ono središnje druge ugovorne strane mogu odbiti pristup središnjoj drugoj ugovornoj strani nakon službenog zahtjeva od strane mjesta trgovanja samo ako bi taj pristup ugrožavao nesmetano i uredno funkcioniranje tržišta ili bi imao negativan utjecaj na sistemski rizik.
5. ESMA rješava sve sporove koji proizlaze iz neslaganja između nadležnih tijela u skladu sa svojim ovlastima prema članku 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 8.
Pristup mjestu trgovanja
1. Mjesto trgovanja osigurava podatke o trgovanju na nediskriminirajući i transparentan način svim središnjim drugim ugovornim stranama koje imaju odobrenje za obavljanje poravnanja ugovora o OTC izvedenicama kojima se trguje na tom mjestu trgovanja na zahtjev središnje druge ugovorne strane.
2. Kada središnja druga ugovorna strana podnese službeni zahtjev mjestu trgovanja za pristup mjestu trgovanja, mjesto trgovanja odgovara središnjoj drugoj ugovornoj strani na taj zahtjev u roku tri mjeseca.
3. Kada mjesto trgovanja odbije pristup, ono o tome obavješćuje središnju drugu ugovornu stranu, uz navođenje detaljnog obrazloženja.
4. Ne dovodeći u pitanje odluku nadležnih tijela mjesta trgovanja i središnje druge ugovorne strane, mjesto trgovanja osigurava pristup u roku tri mjeseca od pozitivnog odgovora na zahtjev za pristup.
Pristup središnje druge ugovorne strane mjestu trgovanja odobrava se samo u slučaju kada takav pristup ne zahtijeva međudjelovanje ili ne prijeti neometanom i urednom funkcioniranju tržišta, posebno zbog fragmentacije likvidnosti i ako je mjesto trgovanja uspostavilo primjerene mehanizme za sprečavanje takve fragmentacije.
5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje pojam fragmentacije likvidnosti.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 9.
Obveza izvješćivanja
1. Druge ugovorne strane i središnje druge ugovorne strane osiguravaju dostavljanje podataka o svim ugovorima o izvedenicama koje su sklopili i svim izmjenama ili prekidima ugovora trgovinskom repozitoriju registriranom u skladu s člankom 55. ili priznatom u skladu s člankom 77. Navedena izvješća se dostavljaju najkasnije sljedeći radni dan nakon sklapanja, izmjene ili prekida ugovora.
Obveza izvješćivanja primjenjuje se na ugovore o izvedenicama koji:
(a)
su sklopljeni prije 16. kolovoza 2012. i na taj datum su još važeći;
(b)
su sklopljeni na ili nakon 16. kolovoza 2012.
Druga ugovorna strana ili središnja druga ugovorna strana koja podliježe obvezi izvješćivanja može delegirati dostavljanje podataka o ugovoru o izvedenicama.
Druge ugovorne strane i središnje druge ugovorne strane osiguravaju da se podaci o njihovim ugovorima o izvedenicama dostavljaju bez udvostručavanja.
2. Druge ugovorne strane vode evidenciju o svim ugovorima o izvedenicama koje su sklopile i o svim izmjenama najmanje pet godina nakon prekida ugovora.
3. Kada trgovinski repozitorij ne stoji na raspolaganju za evidentiranje podataka o ugovoru o izvedenicama, druge ugovorne strane i središnje druge ugovorne strane osiguravaju dostavljanje tih podataka ESMA-i.
U tom slučaju ESMA osigurava svim relevantnim subjektima iz članka 81. stavka 3. pristup svim podacima o ugovorima o izvedenicama koje trebaju za obavljanje svojih odgovornosti i mandata.
4. Smatra se da druga ugovorna strana ili središnja druga ugovorna strana koja dostavlja podatke o ugovoru o izvedenicama trgovinskom repozitoriju ili ESMA-i, ili subjekt koji dostavlja te podatke u ime druge ugovorne strane ili središnje druge ugovorne strane ne krše bilo kakva ograničenja koja se odnose na otkrivanje podataka a koja nameće taj ugovor ili zakonski ili drugi propisi.
Izvještajni subjekt ili njegovi direktori ili zaposlenici ne snose odgovornost za navedeno otkrivanje podataka.
5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci i vrste izvješća iz stavaka 1. i 3. za različite vrste izvedenica.
Izvješćima iz stavaka 1. i 3. određuje se barem:
(a)
strane u ugovoru o izvedenicama i, ako je on različit, korisnika prava i obveza koje proizlaze iz njega;
(b)
glavne značajke ugovora o izvedenicama, uključujući vrstu tih ugovora, temeljno dospijeće, ugovorenu vrijednost, cijenu i datum namire.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
6. Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti primjene stavaka 1. i 3., ESMA izrađuje nacrt provedbenih tehničkih standarda kojima se određuje:
(a)
format i učestalost izvješća iz stavaka 1. i 3. za različite vrste izvedenica;
(b)
datum do kojeg treba izvijestiti o ugovorima o izvedenicama, uključujući eventualne prijelazne faze za ugovore koji su sklopljeni prije primjene obveze izvješćivanja.
ESMA dostavlja Komisiji nacrt navedenih provedbenih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje provedbenih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 10.
Nefinancijske druge ugovorne strane
1. Kada nefinancijska druga ugovorna strana zauzima pozicije u ugovorima o OTC izvedenicama i kada te pozicije premašuju prag poravnanja kako je određen u skladu sa stavkom 3., ta nefinancijska druga ugovorna strana:
(a)
o tome odmah obavješćuje ESMA-u i nadležno tijelo iz stavka 5.;
(b)
počinje podlijegati obvezi poravnanja za buduće ugovore u skladu s člankom 4. ako pozicija pomičnog prosjeka tijekom 30 radnih dana premašuje prag; i
(c)
obavlja poravnanje svih relevantnih budućih ugovora u roku četiri mjeseca od kada počinje podlijegati obvezi poravnanja.
2. Nefinancijska druga ugovorna strana koja počinje podlijegati obvezi poravnanja u skladu sa stavkom 1. točkom (b) i koja naknadno dokaže tijelu određenom u skladu sa stavkom 5. da njena pozicija pomičnog prosjeka tijekom 30 radnih dana ne premašuje prag poravnanja, više ne podliježe obvezi poravnanja navedenoj u članku 4.
3. Nefinancijska druga ugovorna strana uključuje u izračun pozicija iz stavka 1. sve ugovore o OTC izvedenicama koje je sklopila nefinancijska druga ugovorna strana ili drugi nefinancijski subjekti u grupi kojoj ta nefinancijska druga ugovorna strana pripada, koji objektivno mjerljivo ne smanjuju rizike koji se izravno odnose na komercijalnu aktivnost ili aktivnost financiranja poslovanja nefinancijske druge ugovorne strane ili te grupe.
4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda, nakon savjetovanja s ESRB-om i ostalim mjerodavnim tijelima, kojima se određuju:
(a)
kriteriji za utvrđivanje ugovora o OTC izvedenicama koji objektivno mjerljivo smanjuju rizike koji se izravno odnose na komercijalnu aktivnost ili na aktivnost financiranja poslovanja iz stavka 3.; i
(b)
vrijednosti pragova poravnanja, koji se utvrđuju uzimanjem u obzir sistemsku važnost zbroja neto pozicija i izloženosti po drugoj ugovornoj strani i po vrsti OTC izvedenica.
Nakon provođenja javne rasprave, ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Nakon savjetovanja s ESRB-om i ostalim mjerodavnim tijelima, ESMA periodično preispituje pragove i, prema potrebi, predlaže izmjene regulatornih tehničkih standarda.
5. Svaka država članica određuje tijelo odgovorno za osiguranje ispunjavanja obveze iz stavka 1.
Članak 11.
Tehnike smanjenja rizika ugovora o OTC izvedenicama čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane
1. Financijske druge ugovorne strane i nefinancijske druge ugovorne strane koje sklapaju ugovor o OTC izvedenicama čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane, osiguravaju i pri tome postupaju s dužnom pažnjom, postojanje primjerenih postupaka i aranžmana za mjerenje, praćenje i smanjenje operativnog rizika i rizika druge ugovorne strane, uključujući najmanje:
(a)
pravovremenu potvrdu, kada je prikladno, elektroničkim putem, o uvjetima relevantnog ugovora o OTC izvedenicama;
(b)
pouzdane i otporne formalizirane postupke nad kojima je moguće provoditi reviziju radi usklađenja portfelja, upravljanja povezanog rizika i radi ranog otkrivanja i rješavanja sporova između strana i radi praćenja vrijednosti važećih ugovora.
2. Financijske druge ugovorne strane i nefinancijske druge ugovorne strane iz članka 10. utvrđuju tekuću tržišnu vrijednost važećih ugovora na dnevnoj osnovi. Kada tržišni uvjeti sprečavaju vrednovanje u skladu s tekućom tržišnom vrijednošću, vrednovanje se obavlja pouzdanim i razboritim vrednovanjem na temelju modela.
3. Financijske druge ugovorne strane imaju postupke za upravljanje rizicima koji zahtijevaju pravovremenu, točnu i primjereno odvojenu razmjenu kolaterala u pogledu ugovora o OTC izvedenicama koji su sklopljeni na ili nakon 16. kolovoza 2012. Nefinancijske druge ugovorne strane iz članka 10. imaju postupke za upravljanje rizicima koji zahtijevaju pravovremenu, točnu i primjereno odvojenu razmjenu kolaterala u pogledu ugovora o OTC izvedenicama koji su sklopljeni prilikom ili nakon prekoračivanja praga poravnanja.
4. Financijske druge ugovorne strane imaju primjeren i razmjeran iznos kapitala za upravljanje rizikom koji nije obuhvaćen primjerenom razmjenom kolaterala.
5. Zahtjev utvrđen u stavku 3. ovog članka ne primjenjuje se na unutargrupnu transakciju iz članka 3. koju su sklopile druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u istoj državi članici pod uvjetom da ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.
6. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 2. točaka (a), (b) ili (c) koju su sklopile druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u različitim državama članicama izuzima se u cijelosti ili djelomično iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, na temelju pozitivne odluke obiju mjerodavnih nadležnih tijela, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;
(b)
ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.
Ako nadležna tijela ne donesu pozitivnu odluku u roku 30 kalendarskih dana od primitka zahtjeva za izuzećem, ESMA može pomoći tim tijelima u postizanju sporazuma u skladu sa svojim ovlastima na temelju članka 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
7. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 1. koju su sklopile nefinancijske druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u različitim državama članicama izuzimaju se iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;
(b)
ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.
Nefinancijske druge ugovorne strane obavješćuju nadležna tijela iz članka 10. stavka 5. o svojoj namjeri da se koriste tim izuzećem. Izuzeće vrijedi osim ako se neko od obaviještenih nadležnih tijela ne slaže da su ispunjeni uvjeti iz točke (a) ili (b) prvog podstavka u roku tri mjeseca od datuma obavijesti.
8. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 2. točaka (a) do (d) koju su sklopile druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u Uniji i druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u jurisdikciji treće zemlje, izuzima se u cijelosti ili djelomično iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, na temelju pozitivne odluke mjerodavnog nadležnog tijela odgovornog za nadzor druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u Uniji, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;
(b)
ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.
9. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 1. koju su sklopile nefinancijska druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u Uniji i druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u jurisdikciji treće zemlje izuzimaju se iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;
(b)
ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.
Nefinancijska druga ugovorna strana obavješćuje nadležno tijelo iz članka 10. stavka 5. o svojoj namjeri da se koristi tim izuzećem. Izuzeće vrijedi osim ako se obaviješteno nadležno tijelo ne slaže da su ispunjeni uvjeti iz točke (a) ili (b) prvog podstavka u roku tri mjeseca od datuma obavijesti.
10. Unutargrupna transakcija iz članka 3. stavka 1. koju su sklopile nefinancijska druga ugovorna strana i financijska druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u različitim državama članicama izuzima se u cijelosti ili djelomično iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. ovog članka, na temelju pozitivne odluke mjerodavnog nadležnog tijela odgovornog za nadzor financijske druge ugovorne strane, ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:
(a)
postupci drugih ugovornih strana za upravljanje rizicima primjereno su pouzdani, čvrsti i usklađeni s razinom složenosti transakcije s izvedenicama;
(b)
ne postoji tekuća ili predviđena praktična ili pravna zapreka brzom prijenosu kapitala ili otplati obveza između drugih ugovornih strana.
Mjerodavno nadležno tijelo odgovorno za nadzor financijske druge ugovorne strane o svakoj takvoj odluci obavješćuje nadležno tijelo iz članka 10. stavka 5. Izuzeće vrijedi osim ako se obaviješteno nadležno tijelo ne slaže da su ispunjeni uvjeti iz točke (a) ili (b) prvog podstavka. U slučaju neslaganja između nadležnih tijela, ESMA može pomoći tim tijelima u postizanju sporazuma u skladu sa svojim ovlastima na temelju članka 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010;
11. Druga ugovorna strana u unutargrupnoj transakciji koja je izuzeta iz zahtjeva utvrđenog u stavku 3. javno objavljuje informaciju o tom izuzeću.
Nadležno tijelo obavješćuje ESMA-u o svim odlukama koje se donose u skladu sa stavcima 6., 8. ili 10. ili obavijestima primljenima u skladu sa stavcima 7., 9. ili 10. i dostavlja ESMA-i podatke o dotičnoj unutargrupnoj transakciji.
12. Obveze navedene u stavcima 1. do 11. primjenjuju se na ugovore o OTC izvedenicama koji su sklopljeni između subjekata trećih zemalja koji bi podlijegali tim obvezama kada bi imali poslovni nastan u Uniji, pod uvjetom da ti ugovori imaju izravan, značajan i predvidiv utjecaj u Uniji ili kada je takva obveza potrebna ili primjerena radi sprečavanja izbjegavanja bilo koje odredbe ove Uredbe.
13. ESMA redovito prati aktivnosti s izvedenicama koji ne ispunjavaju uvjete za poravnanje radi otkrivanja slučajeva u kojima bi određena vrsta izvedenica mogla predstavljati sistemski rizik i sprečavanja regulatorne arbitraže između transakcija izvedenicama koje su obrađene putem poravnanja i onih koje nisu obrađene putem poravnanja. Nakon savjetovanja s ESRB-om, ESMA posebno poduzima mjere u skladu s člankom 5. stavkom 3. ili preispituje regulatorne tehničke standarde o zahtjevima za iznos nadoknade utvrđenima u stavku 14. ovog članka i u članku 41.
14. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju:
(a)
postupci i aranžmani iz stavka 1.;
(b)
tržišni uvjeti koji sprečavaju utvrđivanje tekuće tržišne vrijednosti i kriterije za uporabu vrednovanja na temelju modela iz stavka 2.;
(c)
podaci o izuzetim unutargrupnim transakcijama koji se navode u obavijesti iz stavaka 7., 9. i 10.;
(d)
detaljne informacije o izuzetim unutargrupnim transakcijama iz stavka 11.;
(e)
ugovori za koje se smatra da imaju izravan, značajan i predvidiv utjecaj unutar Unije ili slučajevi u kojima je potrebno ili primjereno sprečavati izbjegavanje bilo koje odredbe ove Uredbe kako je navedeno u stavku 12.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
15. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, Europska nadzorna tijela izrađuju zajednički nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju:
(a)
postupci za upravljanje rizicima, uključujući razine i vrstu kolaterala i dogovore o odvajanju, koji su potrebni radi usklađenja sa stavkom 3.;
(b)
razina kapitala koji je potreban za usklađenje sa stavkom 4.;
(c)
postupci kojih se druge ugovorne strane i mjerodavna nadležna tijela trebaju pridržavati prilikom primjene izuzeća u skladu sa stavcima 6. do 10.;
(d)
primjenjivi kriteriji iz stavaka 5. do 10. uključujući posebno što se smatra praktičnom ili pravnom zaprekom brzom prijenosu kapitala i otplati obveza između drugih ugovornih strana.
Europska nadzorna tijela dostavljaju Komisiji navedeni nacrt zajedničkih regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Ovisno o pravnoj prirodi druge ugovorne strane, delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010, (EU) br. 1094/2010 ili (EU) br. 1095/2010.
Članak 12.
Kazne
1. Države članice utvrđuju pravila o kaznama primjenjivima na povrede odredaba pravila iz ove glave i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale njihovu provedbu. Te kazne uključuju barem administrativne globe. Određene kazne su učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.
2. Države članice osiguravaju da nadležna tijela odgovorna za nadzor financijskih, i kada je to potrebno, nefinancijskih drugih ugovornih strana, javno objavljuju svaku kaznu koja je nametnuta za povrede članaka 4., 5. i 7. do 11., osim ako bi to objavljivanje moglo ozbiljno ugroziti financijska tržišta ili prouzrokovati nerazmjernu štetu uključenim stranama. Države članice objavljuju u redovitim vremenskim intervalima izvješća o ocjeni učinkovitosti primijenjenih pravila o kaznama. Ta objava ne smije sadržavati osobne podatke u smislu članka 2. točke (a) Direktive 95/46/EZ.
Do 17. veljače 2013., države članice obavješćuju Komisiju o pravilima iz stavka 1. One bez odlaganja obavješćuju Komisiji o svakoj daljnjoj izmjeni tih pravila.
3. Povreda pravila iz ove glave ne utječe na valjanost ugovora o OTC izvedenicama ili na mogućnost strana u ugovoru da provedu odredbe ugovora o OTC izvedenicama. Povreda pravila iz ove glave ne daje pravo na nadoknadu od stranke u ugovoru o OTC izvedenicama.
Članak 13.
Mehanizam za izbjegavanje dvostrukih ili proturječnih pravila
1. ESMA pomaže Komisiji u praćenju i pripremi izvješća Europskom parlamentu i Vijeću o međunarodnoj primjeni načela utvrđenih u člancima 4., 9., 10. i 11., posebno u pogledu mogućih dvostrukih ili proturječnih zahtjeva koji se postavljaju sudionicima na tržištu, koja daje preporuke za moguće mjere.
2. Komisija može donijeti provedbene akte kojima utvrđuje da pravni, nadzorni i izvršni aranžmani treće zemlje:
(a)
budu istovrijedni zahtjevima utvrđenima ovom Uredbom u skladu s člancima 4., 9., 10. i 11.;
(b)
osiguravaju zaštitu profesionalne tajne koja je istovrijedna onoj navedenoj u ovoj Uredbi; i
(c)
budu učinkovito primijenjeni i da se izvršavaju na pravedan način i bez narušavanja tržišne konkurencije, u cilju osiguranja učinkovitog nadzora i izvršenja u toj trećoj zemlji.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s kontrolnim postupkom iz članka 86. stavka 2.
3. Provedbeni akt o istovrijednosti kako je navedeno u stavku 2. podrazumijeva da su druge ugovorne strane koje sklapaju transakciju koja podliježe ovoj Uredbi ispunile obveze iz članaka 4., 9., 10. i 11. kada barem jedna od drugih ugovornih strana ima poslovni nastan u toj trećoj zemlji.
4. Komisija, u suradnji s ESMA-om, prati učinkovitu provedbu zahtjeva istovrijednim onima iz članaka 4., 9., 10. i 11. od strane trećih zemalja za koje je donesen provedbeni akt o istovrijednosti, i redovito podnosi izvješće, najmanje jednom godišnje, Europskom parlamentu i Vijeću. Kada izvješće otkrije nedovoljnu ili nedosljednu primjenu spomenutih istovrijednih zahtjeva od strane tijela trećih zemalja, Komisija u roku 30 kalendarskih dana od podnošenja izvješća, povlači priznanje o istovrijednosti dotičnog pravnog okvira treće zemlje. U slučaju povlačenja provedbenog akta o istovrijednosti, druge ugovorne strane automatski ponovno podliježu svim zahtjevima utvrđenima ovom Uredbom.
GLAVA III.
IZDAVANJE ODOBRENJA I NADZOR SREDIŠNJIH DRUGIH UGOVORNIH STRANA
POGLAVLJE 1.
Uvjeti i postupci za izdavanje odobrenja središnje druge ugovorne strane
Članak 14.
Izdavanje odobrenja središnje druge ugovorne strane
1. Kada pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji planira pružati usluge poravnanja u svojstvu središnje druge ugovorne strane, ona podnosi zahtjev za izdavanje odobrenja nadležnom tijelu države članice u kojoj ima poslovni nastan (nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane), u skladu s postupkom navedenim u članku 17.
2. Nakon što je izdano odobrenje u skladu s člankom 17., ono proizvodi učinke na cijelom području Unije.
3. Odobrenje iz stavka 1. izdaje se samo za aktivnosti povezane s poravnanjem i u njemu se određuju usluge ili aktivnosti koje središnja druga ugovorna strana smije pružati ili obavljati kao i vrsta financijskih instrumenata koji su obuhvaćeni tim odobrenjem.
4. Središnja druga ugovorna stalno ispunjava potrebne uvjete za izdavanje odobrenja.
Središnja druga ugovorna strana bez nepotrebnog odlaganja obavješćuje nadležno tijelo o svim značajnim promjenama koje utječu na uvjete za izdavanje odobrenja.
5. Odobrenje iz stavka 1. ne smije sprečavati države članice u donošenju ili daljnjoj primjeni dodatnih zahtjeva, u pogledu središnjih drugih ugovornih strana s poslovnim nastanom na njihovom državnom području, kao ni određenih zahtjeva za izdavanje odobrenja u skladu s Direktivom 2006/48/EZ.
Članak 15.
Proširenje aktivnosti i usluga
1. Središnja druga ugovorna strana koja želi proširiti svoje poslovanje na dodatne usluge ili aktivnosti koje nisu obuhvaćene prvobitnim odobrenjem, podnosi zahtjev za proširenje nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane. Ponuda usluga poravnanja za koje središnja druga ugovorna strana još nije dobila odobrenje, smatra se proširenjem tog odobrenja.
Proširenje odobrenja provodi se u skladu s postupkom navedenim u članku 17.
2. Kada središnja druga ugovorna strana želi proširiti svoje poslovanje u državu članicu osim one u kojoj ima poslovni nastan, nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane odmah obavješćuje nadležno tijelo te države članice.
Članak 16.
Kapitalni zahtjevi
1. Za dobivanje odobrenja u skladu s člankom 14., središnja druga ugovorna strana ima stalan i raspoloživ temeljni kapital u iznosu od najmanje 7,5 milijuna eura.
2. Kapital središnje druge ugovorne strane, uključujući zadržanu dobit i rezerve, razmjeran je riziku koji proizlazi iz aktivnosti središnje druge ugovorne strane. On treba cijelo vrijeme biti dovoljan kako bi se osiguralo uredno zatvaranje ili restrukturiranje aktivnosti tijekom primjerenog vremenskog razdoblja i odgovarajuća zaštita središnje druge ugovorne strane od kreditnog rizika, rizika druge ugovorne strane, tržišnog, operativnog i pravnog rizika te rizika poslovanja koji već nisu pokriveni posebnim financijskim sredstvima kako je navedeno u člancima 41. do 44.
3. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, EBA, u uskoj suradnji s ESSB-om i nakon savjetovanja s ESMA-om, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju zahtjevi vezano uz kapital, zadržanu dobit i rezerve središnje druge ugovorne strane iz stavka 2.
EBA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1093/2010.
Članak 17.
Postupak za izdavanje odobrenja ili odbijanje zahtjeva za izdavanje odobrenja
1. Središnja druga ugovorna strana podnosi zahtjev za izdavanje odobrenja nadležnom tijelu države članice u kojoj ima poslovni nastan.
2. Središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev osigurava sve potrebne informacije kako bi se nadležno tijelo uvjerilo da središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev ima u trenutku izdavanja odobrenja uspostavljene sve potrebne aranžmane za ispunjavanje zahtjeva utvrđenih ovom Uredbom. Nadležno tijelo odmah prenosi sve informacije primljene od središnje druge ugovorne strane koja podnosi zahtjev ESMA-i i kolegiju iz članka 18. stavka 1.
3. U roku 30 radnih dana od primitka zahtjeva, nadležno tijelo ocjenjuje potpunost zahtjeva. Ako zahtjev nije potpun, nadležno tijelo utvrđuje rok do kojeg središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev osigurava dodatne informacije. Nakon što se ocijeni da je zahtjev potpun, nadležno tijelo o tome obavješćuje središnju drugu ugovornu stranu koja podnosi zahtjev i članove kolegija osnovanog u skladu s člankom 18. stavkom 1. i ESMA-u.
4. Nadležno tijelo izdaje odobrenje samo kada se u potpunosti uvjeri da središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev ispunjava sve zahtjeve utvrđene ovom Uredbom i da je središnja druga ugovorna strana prijavljena kao sustav u skladu s Direktivom 98/26/EZ.
Nadležno tijelo uzima u obzir mišljenje kolegija doneseno u skladu s člankom 19. Kada se nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane ne slaže s pozitivnim mišljenjem kolegija, ono u svojoj odluci navodi detaljne razloge i objašnjenje svakog značajnog odstupanja od tog pozitivnog mišljenja.
Središnjoj drugoj ugovornoj strani ne smije se izdati odobrenje ako svi članovi kolegija, isključujući nadležna tijela države članice u kojoj ta središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan, uzajamnim sporazumom donesu zajedničko mišljenje u skladu s člankom 19. stavkom 1. da se toj središnjoj drugoj ugovornoj strani ne smije izdati odobrenje. U tom mišljenju se navode potpuni i detaljni razlozi zbog kojih kolegij smatra da nisu ispunjeni zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom ili drugim pravom Unije.
Kada nije doneseno zajedničko mišljenje uzajamnim sporazumom kako je navedeno u trećem podstavku i kada je dvotrećinska većina kolegija izrazila negativno mišljenje, bilo koje od predmetnih nadležnih tijela može, na temelju te dvotrećinske većine kolegija, u roku 30 kalendarskih dana od donošenja tog negativnog mišljenja, uputiti predmet ESMA-i u skladu s člankom 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
U upućenoj odluci navode se potpuni i detaljni razlozi zbog kojih određeni članovi kolegija smatraju da nisu ispunjeni zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom ili drugim dijelovima prava Unije. U takvom slučaju nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane odgađa svoju odluku o izdavanju odobrenja i čeka odluku o izdavanju odobrenja koju može donijeti ESMA u skladu s člankom 19. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1095/2010. Nadležno tijelo donosi svoju odluku u skladu s odlukom ESMA-e. Predmet se ne upućuje ESMA-i nakon isteka razdoblja od 30 dana iz četvrtog podstavka.
Kada svi članovi kolegija, isključujući tijela države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan, donesu zajedničko mišljenje uzajamnim sporazumom, u skladu s člankom 19. stavkom 1., da središnjoj drugoj ugovornoj strani ne treba izdati odobrenje, nadležno tijelo te središnje druge ugovorne strane može uputiti taj predmet ESMA-i u skladu s člankom 19. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Nadležno tijelo države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan prenosi odluku ostalim uključenim nadležnim tijelima.
5. U slučaju kada nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane nije primijenilo odredbe ove Uredbe ili ih je primijenilo na način koji se čini kršenjem prava Unije, ESMA djeluje u skladu s člankom 17. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
ESMA može ispitati navodno kršenje ili neprimjenjivanje prava Unije na zahtjev bilo kojeg člana kolegija ili na vlastitu inicijativu, nakon što je obavijestila nadležno tijelo.
6. U obavljanju svojih zadaća, ni jedna aktivnost koju obavlja neki član kolegija ne smije izravno ili neizravno diskriminirati neku državu članicu ili grupu država članica kao mjesto za usluge poravnanja u bilo kojoj valuti.
7. U roku šest mjeseci od podnošenja potpunog zahtjeva, nadležno tijelo obavješćuje pisanim putem središnju drugu ugovornu stranu koja podnosi zahtjev, uz navođenje detaljnog obrazloženja, o izdavanju ili odbijanju zahtjeva za odobrenje.
Članak 18.
Kolegij
1. U roku 30 kalendarskih dana od podnošenja potpunog zahtjeva u skladu s člankom 17., nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane osniva, upravlja i predsjeda kolegijem kako bi se olakšalo obavljanje zadaća iz članaka 15., 17., 49., 51. i 54.
2. Kolegij se sastoji od:
(a)
ESMA-e;
(b)
nadležnog tijela središnje druge ugovorne strane;
(c)
nadležnih tijela odgovornih za nadzor članova sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u tri države članice koje na zbirnoj osnovi tijekom razdoblja od godinu dana najviše doprinose u jamstveni fond središnje druge ugovorne strane iz članka 42.;
(d)
nadležnih tijela odgovornih za nadzor mjesta trgovanja kojima usluge pruža središnja druga ugovorna strana;
(e)
nadležnih tijela koja provode nadzor središnjih drugih ugovornih strana s kojima su sklopljeni ugovori o međudjelovanju;
(f)
nadležnih tijela koja provode nadzor središnjih depozitorija vrijednosnih papira s kojima je središnja druga ugovorna strana povezana;
(g)
relevantnih članova ESSB-a koji su odgovorni za nadzor središnje druge ugovorne strane i relevantnih članova ESSB-a koji su odgovorni za nadzor središnjih drugih ugovornih strana s kojima su sklopljeni ugovori o međudjelovanju;
(h)
središnjih banaka koje izdaju najvažnije valute Unije u kojima su financijski instrumenti čije se poravnanje obavlja.
3. Nadležno tijelo države članice koje nije član kolegija može tražiti od kolegija sve informacije koje su važne za obavljanje njegovih nadzornih zadaća.
4. Kolegij osigurava, ne dovodeći u pitanje odgovornosti nadležnih tijela u skladu s ovom Uredbom:
(a)
pripremu mišljenja iz članka 19.;
(b)
razmjenu informacija, uključujući zahtjeve za informacijama u skladu s člankom 84.;
(c)
sporazum o dobrovoljnom povjeravanju zadaća između njegovih članova;
(d)
koordinaciju programa nadzorne kontrole na temelju ocjene rizika središnje druge ugovorne strane; i
(e)
utvrđivanje postupaka i planova hitnih mjera za rješavanje kriznih situacija, kako je navedeno u članku 24.
5. Osnivanje i funkcioniranje kolegija temelji se na pisanom sporazumu između svih njegovih članova.
Tim sporazumom se utvrđuju praktični aranžmani za funkcioniranje kolegija, kao i detaljna pravila o procedurama glasovanja kako je navedeno u članku 19. stavku 3. i mogu se utvrđivati zadaće koje se povjeravaju nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane ili drugom članu kolegija.
6. Kako bi se osiguralo dosljedno i usklađeno funkcioniranje kolegija u cijeloj Uniji, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju uvjeti pod kojima se valute Unije iz stavka 2. točke (h) trebaju smatrati najvažnijima i razrada praktičnih aranžmana iz stavka 5.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 19.
Mišljenje kolegija
1. U roku četiri mjeseca od dostave potpunog zahtjeva od strane središnje druge ugovorne strane u skladu s člankom 17., nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane provodi procjenu rizika središnje druge ugovorne strane i podnosi izvješće kolegiju.
U roku 30 kalendarskih dana nakon primitka izvješća, i na temelju nalaza iz tog izvješća, kolegij donosi zajedničko mišljenje kojim utvrđuje ispunjava li središnja druga ugovorna strana sve zahtjeve utvrđene ovom Uredbom.
Ne dovodeći u pitanje četvrti podstavak članka 17. stavka 4. i ako se ne donese zajedničko mišljenje u skladu s drugim podstavkom, kolegij u istom roku donosi većinsko mišljenje.
2. ESMA olakšava donošenje zajedničkog mišljenja u skladu s njenom funkcijom opće koordinacije u skladu s člankom 31. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
3. Većinsko mišljenje kolegija donosi se na temelju obične većine njegovih članova. U kolegijima koji imaju do i uključujući 12 članova, najviše dva člana kolegija iz iste države članice imaju pravo glasa a svaki član s pravom glasa ima jedan glas. U kolegijima koji imaju više od 12 članova, najviše tri člana kolegija iz iste države članice imaju pravo glasa a svaki član s pravom glasa ima jedan glas. ESMA nema pravo glasa vezano s mišljenjem kolegija.
Članak 20.
Oduzimanje odobrenja
1. Ne dovodeći u pitanje članak 22. stavak 3., nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane oduzima odobrenje ako središnja druga ugovorna strana:
(a)
ne iskoristi odobrenje u roku 12 mjeseci, izričito se odrekne odobrenja ili nije pružala usluge ili obavljala ikakve aktivnosti tijekom prethodnih šest mjeseci;
(b)
je dobila odobrenje na temelju lažnih izjava ili na drugi protupropisni način;
(c)
više ne ispunjava uvjete pod kojima je odobrenje izdano i nije u zadanom okviru poduzela korektivne mjere koje je zatražilo nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane;
(d)
je ozbiljno i sustavno kršila zahtjeve utvrđene ovom Uredbom.
2. Kada nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane smatra da postoji neka od okolnosti iz stavka 1., ono o tome u roku pet radnih dana obavješćuje ESMA-u i članove kolegija.
3. Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane savjetuje se s članovima kolegija o potrebi oduzimanja odobrenja središnje druge ugovorne strane, osim u slučaju kada je potrebna hitna odluka.
4. Svaki član kolegija može, u bilo kojem trenutku, tražiti da nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane ispita ispunjava li središnja druga ugovorna strana i nadalje uvjete pod kojima joj je izdano odobrenje.
5. Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane može ograničiti oduzimanje na određenu uslugu, aktivnost ili vrstu financijskih instrumenata.
6. Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane šalje ESMA-i i članovima kolegija svoju detaljno obrazloženu odluku, koja uzima u obzir mišljenje s rezervom članova kolegija.
7. Odluka o oduzimanju odobrenja proizvodi učinke u cijeloj Uniji.
Članak 21.
Preispitivanje i ocjena
1. Ne dovodeći u pitanje ulogu kolegija, nadležna tijela iz članka 22. preispituju aranžmane, strategije, postupke i mehanizme koje primjenjuju središnje druge ugovorne strane radi usklađivanja s ovom Uredbom i ocjenjuju rizike kojima su izložene ili bi mogle biti izložene središnje druge ugovorne strane.
2. Preispitivanje i ocjena iz stavka 1. obuhvaćaju sve zahtjeve za središnje druge ugovorne strane koji su utvrđeni ovom Uredbom.
3. Nadležna tijela određuju učestalost i dubinu preispitivanja i ocjene iz stavka 1., uzimajući u obzir veličinu, sistemsku važnost, prirodu, razmjer i složenost aktivnosti dotičnih središnjih drugih ugovornih strana. Preispitivanje i ocjena ažuriraju se najmanje jednom godišnje.
Središnje druge ugovorne strane podliježu izravnim nadzorima.
4. Nadležna tijela redovito, i to najmanje jednom godišnje, obavješćuju kolegij o rezultatima preispitivanja i ocjeni kako je navedeno u stavku 1., kao i o eventualnim poduzetim korektivnim mjerama ili nametnutim kaznama.
5. Nadležna tijela traže od svake središnje druge ugovorne strane koja ne ispunjava zahtjeve utvrđene ovom Uredbom da u ranoj fazi poduzmu potrebne mjere ili korake za rješavanje te situacije.
6. ESMA ima ulogu koordinacije između nadležnih tijela i kolegija radi izgradnje zajedničke nadzorne kulture i dosljednih nadzornih praksi, osiguranja jedinstvenih postupaka i dosljednih pristupa i jačanja dosljednosti u rezultatima nadzora.
Za potrebe prvog podstavka, ESMA najmanje jednom godišnje:
(a)
provodi stručnu analizu nadzornih aktivnosti svih nadležnih tijela vezano s izdavanjem odobrenja i nadzorom središnjih drugih ugovornih strana u skladu s člankom 30. Uredbe (EU) br. 1095/2010; i
(b)
pokreće i koordinira procjene otpornosti središnjih drugih ugovornih strana na nepovoljna tržišna kretanja u cijeloj Uniji u skladu s člankom 32. stavkom 2. Uredbe EU br. 1095/2010.
Kada ocjena iz točke (b) drugog podstavka ukaže na nedostatke u otpornosti jedne ili više središnjih drugih ugovornih strana, ESMA izdaje potrebne preporuke u skladu s člankom 16. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
POGLAVLJE 2.
Supervizija i nadzor središnjih drugih ugovornih strana
Članak 22.
Nadležno tijelo
1. Svaka država članica određuje nadležno tijelo odgovorno za obavljanje zadaća koje proizlaze iz ove Uredbe vezano uz izdavanje odobrenja i nadzor središnjih drugih ugovornih strana s poslovnim nastanom na području dotične države članice i o tome obavješćuje Komisiju i ESMA-u.
Kada država članica odredi više od jednog nadležnog tijela, ona jasno određuje njihove uloge i određuje jedno tijelo koje je odgovorno za koordinaciju suradnje i razmjenu informacija s Komisijom, ESMA-om, nadležnim tijelima ostalih država članica, EBA-om i relevantnim članovima ESSB-a, u skladu s člancima 23., 24., 83. i 84.
2. Svaka država članica osigurava da nadležno tijelo ima nadzorne i istražne ovlasti potrebne za izvršavanje svojih funkcija.
3. Svaka država članica osigurava mogućnost da se mogu poduzeti ili nametnuti primjerene administrativne mjere, u skladu s nacionalnim pravom, protiv fizičkih ili pravnih osoba odgovornih za nepridržavanje ove Uredbe.
Te su mjere učinkovite, razmjerne i odvraćajuće i mogu uključiti zahtjeve za korektivnim mjerama u zadanom vremenskom okviru.
4. ESMA objavljuje na svojoj internetskoj stranici popis nadležnih tijela određenih u skladu sa stavkom 1.
POGLAVLJE 3.
Suradnja
Članak 23.
Suradnja između nadležnih tijela
1. Nadležna tijela usko surađuju međusobno, s ESMA-om, i, ako je potrebno, s ESSB-om.
2. U obavljanju svojih općih zadaća, nadležna tijela uzimaju u obzir mogući učinak njihovih odluka na stabilnost financijskog sustava u svim ostalim dotičnim državama članicama, posebno krizne situacije iz članka 24., na temelju informacija koje su u danom trenutku dostupne.
Članak 24.
Krizne situacije
Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane ili drugo tijelo obavješćuje ESMA-u, kolegij, relevantne članove ESSB-a i ostala mjerodavna tijela, bez nepotrebnog odlaganja, o svakoj kriznoj situaciji koja se odnosi na središnju drugu ugovornu stranu kao i o kretanjima na financijskim tržištima koja mogu imati nepovoljan učinak na likvidnost tržišta i stabilnost financijskog sustava u državi članici u kojoj središnja druga ugovorna strana ili jedan od njenih članova sustava poravnanja imaju poslovni nastan.
POGLAVLJE 4.
Odnosi s trećim zemljama
Članak 25.
Priznavanje središnje druge ugovorne strane treće zemlje
1. Središnja druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u trećoj zemlji može pružati usluge poravnanja članovima sustava poravnanja ili mjestima trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji samo ako je tu središnju drugu ugovornu stranu priznala ESMA.
2. ESMA može, nakon savjetovanja s tijelima iz stavka 3. priznati središnju drugu ugovornu stranu s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koja je podnijela zahtjev za priznavanjem za pružanje određenih usluga ili aktivnosti poravnanja ako:
(a)
je Komisija donijela provedbeni akt u skladu sa stavkom 6.;
(b)
središnja druga ugovorna stana ima odobrenje u trećoj zemlji i podliježe učinkovitom nadzoru i izvršenju čime se osigurava potpuna usklađenost s bonitetnim zahtjevima koji se primjenjuju u toj trećoj zemlji;
(c)
su dogovori o suradnji uspostavljeni u skladu sa stavkom 7.;
(d)
središnja druga ugovorna strana ima poslovni nastan ili odobrenje u trećoj zemlji za koju se smatra da ima sustave za sprečavanje pranja novca i borbu protiv financiranja terorizma koji su istovrijedni onima u Uniji u skladu s kriterijima navedenima u zajedničkom razumijevanju između država članica o istovrijednosti trećih država u skladu s Direktivom 2005/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o sprečavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma (29).
3. U ocjenjivanju jesu li ispunjeni uvjeti iz stavka 2., ESMA se savjetuje s:
(a)
nadležnim tijelom države članice u kojoj središnja druga ugovorna strana pruža ili planira pružati usluge poravnanja i koje je središnja druga ugovorna strana odabrala;
(b)
nadležnim tijelima odgovornim za nadzor članova sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane koji imaju poslovni nastan u tri države članice koje, prema mišljenju središnje druge ugovorne strane najviše doprinose ili se predviđa da će najviše doprinijeti jamstvenom fondu središnje druge ugovorne strane iz članka 42. na zbirnoj osnovi tijekom razdoblja od godinu dana;
(c)
nadležnim tijelima odgovornima za nadzor mjesta trgovanja smještenim u Uniji kojima pruža usluge ili će pružati usluge središnja druga ugovorna strana;
(d)
nadležnim tijelima koja nadziru središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u Uniji s kojima su sklopljeni ugovori o međudjelovanju;
(e)
relevantnim članovima ESSB-a država članica u kojima središnja druga ugovorna strana pruža ili planira pružati usluge poravnanja i relevantnim članovima ESSB-a koji su odgovorni za nadzor središnjih drugih ugovornih strana s kojima su sklopljeni ugovori o međudjelovanju;
(f)
središnjim bankama koje izdaju najvažnije valute Unije u kojima su financijski instrumenti čije se poravnanje obavlja ili će se obavljati.
4. Središnja druga ugovorna strana iz stavka 1. podnosi svoj zahtjev ESMA-i.
Središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev pruža ESMA-i sve potrebne informacije za njeno priznavanje. U roku 30 dana od primitka, ESMA ocjenjuje potpunost zahtjeva. Ako zahtjev nije potpun, ESMA utvrđuje rok do kojeg središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev treba osigurati dodatne informacije.
Odluka o priznavanju temelji se na uvjetima navedenima u stavku 2. i neovisna je o bilo kojoj ocjeni koja služi kao temelj za odluku o istovrijednosti kako je navedeno u članku 13. stavku 3.
ESMA se savjetuje s tijelima i subjektima iz stavka 3. prije donošenja svoje odluke.
U roku 180 radnih dana od podnošenja potpunog zahtjeva, ESMA obavješćuje pisanim putem središnju drugu ugovornu stranu koja podnosi zahtjev, uz navođenje detaljnog obrazloženja, o odobravanju ili odbijanju priznavanja.
ESMA objavljuje na svojoj internetskoj stranici popis središnjih drugih ugovornih strana priznatih u skladu s ovom Uredbom.
5. ESMA preispituje, nakon savjetovanja s tijelima i subjektima iz stavka 3., priznavanje središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u trećoj zemlji u koju je središnja druga ugovorna strana proširila svoje aktivnosti i usluge u Uniji. To se preispitivanje provodi u skladu sa stavcima 2., 3. i 4. ESMA može oduzeti odobrenje te središnje druge ugovorne strane ako se više ne ispunjavaju uvjeti iz stavka 2. i u okolnostima koje su jednake onima opisanima u članku 20.
6. Komisija može usvojiti provedbeni akt u skladu s člankom 5. Uredbe (EU) br. 182/2011 kojim se određuje da pravni i nadzorni sustavi treće zemlje osiguravaju da središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje u toj trećoj zemlji ispunjavaju pravno obvezujuće zahtjeve koji su istovrijedni zahtjevima utvrđenima u glavi IV. ove Uredbe, da te središnje druge ugovorne strane podliježu učinkovitom nadzoru i izvršenju u toj trećoj zemlji na kontinuiranoj osnovi i da pravni okvir te treće zemlje osigurava učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje središnjih drugih ugovornih strana kojima je izdano odobrenje u skladu s pravnim sustavima trećih zemalja.
7. ESMA uspostavlja dogovore o suradnji s mjerodavnim nadležnim tijelima trećih zemalja čiji su zakonski i nadzorni okviri priznati kao istovrijedni ovoj Uredbi u skladu sa stavkom 6. Takvim dogovorima određuje se barem sljedeće:
(a)
mehanizam za razmjenu informacija između ESMA-e i nadležnih tijela dotičnih trećih zemalja, kao i pristup svim informacijama koje zahtijeva ESMA vezano uz središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje u trećim zemljama;
(b)
mehanizam za brzo obavješćivanje ESMA-e kada nadležno tijelo treće zemlje smatra da središnja druga ugovorna strana koju ono nadzire krši uvjete iz svog odobrenja ili iz drugog prava kojem ona podliježe;
(c)
mehanizam za brzo obavješćivanje ESMA-e od strane nadležnog tijela treće zemlje kada je središnjoj drugoj ugovornoj strani koju ono nadzire dano pravo za pružanje usluga poravnanja članovima sustava poravnanja ili klijentima s poslovnim nastanom u Uniji;
(d)
postupke koji se odnose na koordinaciju nadzornih aktivnosti, te ako je potrebno, izravni nadzor.
8. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci koje središnja druga ugovorna strana koja podnosi zahtjev pruža ESMA-i u svom zahtjevu za priznavanje.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
GLAVA IV.
ZAHTJEVI ZA SREDIŠNJE DRUGE UGOVORNE STRANE
POGLAVLJE 1.
Organizacijski zahtjevi
Članak 26.
Opće odredbe
1. Središnja druga ugovorna strana ima pouzdane sustave upravljanja s jasnom organizacijskom strukturom i dobro određenim, transparentnim i dosljednim linijama odgovornosti, učinkovite postupke za utvrđivanje, upravljanje, praćenje i izvješćivanje o rizicima kojima je središnja druga ugovorna strana izložena ili bi mogla biti izložena, te primjerene mehanizme unutarnje kontrole kao i odgovarajuće administrativne i računovodstvene postupke.
2. Središnja druga ugovorna strana donosi politike i postupke koji su dovoljno učinkoviti kako bi osigurali usklađenost s ovom Uredbom, kao i usklađenost njenih direktora i zaposlenika sa svim odredbama ove Uredbe.
3. Središnja druga ugovorna strana održava i upravlja organizacijskom strukturom koja osigurava kontinuitet i uredno funkcioniranje u obavljanju njenih usluga i aktivnosti. Ona se koristi primjerenim i proporcionalnim sustavima, sredstvima i postupcima.
4. Središnja druga ugovorna strana osigurava jasno odvajanje između linija odgovornosti za upravljanje rizicima i onima za ostale operacije središnje druge ugovorne strane.
5. Središnja druga ugovorna strana donosi, provodi i vodi politiku naknada koja promiče pouzdano i učinkovito upravljanje rizicima i koja ne stvara poticaje za ublažavanje standarda vezanih uz rizike.
6. Središnja druga ugovorna strana održava sustave informacijske tehnologije koji odgovaraju složenosti, raznovrsnosti i vrsti usluga i aktivnosti koje se obavljaju kako bi se osigurali visoki standardi sigurnosti i integriteta i povjerljivosti informacija.
7. Središnja druga ugovorna strana stavlja besplatno na raspolaganje javnosti svoje sustave upravljanja, pravila kojima se uređuje središnja druga ugovorna strana i svoje pristupne kriterije za članstvo u sustavu poravnanja.
8. Središnja druga ugovorna strana podliježe čestim i neovisnim revizijama. Rezultati tih revizija dostavljaju se upravi i stavljaju se na raspolaganje nadležnom tijelu.
9. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s članovima ESSB-a, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje minimalni sadržaj pravila i sustava upravljanja iz stavaka 1. do 8.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 27.
Više rukovodstvo i odbor
1. Više rukovodstvo središnje druge ugovorne strane ima dovoljno dobar ugled i dovoljno iskustva kako bi osiguralo pouzdano i razborito upravljanje središnjom drugom ugovornom stranom.
2. Središnja druga ugovorna strana ima odbor. Najmanje jedna trećina, ali ne manje od dva člana tog odbora su neovisni. Predstavnici klijenata članova sustava poravnanja pozivaju se na sastanke odbora radi pitanja koja se odnose na članke 38. i 39. Naknade neovisnim i ostalim neizvršnim članovima odbora ne smiju biti povezane s poslovnim rezultatima središnje druge ugovorne strane.
Članovi odbora središnje druge ugovorne strane, uključujući njihove neovisne članove imaju dovoljno dobar ugled i primjerenu stručnost u području financijskih usluga, upravljanju rizicima i uslugama poravnanja.
3. Središnja druga ugovorna strana jasno određuje uloge i odgovornosti odbora i zapisnike sa sastanka odbora stavlja na raspolaganje nadležnom tijelu i revizorima.
Članak 28.
Odbor za rizike
1. Središnja druga ugovorna strana osniva odbor za rizike, kojeg čine predstavnici njenih članova sustava poravnanja, neovisni članovi odbora i predstavnici njenih klijenata. Odbor za rizike može pozvati zaposlenike središnje druge ugovorne strane i vanjske neovisne stručnjake da prisustvuju sastancima odbora za rizik bez prava glasa. Nadležna tijela mogu tražiti da prisustvuju sastancima odbora za rizik bez prava glasa i da budu prikladno obaviješteni o aktivnostima i odlukama odbora za rizik. Savjeti odbora za rizik neovisni su o bilo kakvom izravnom utjecaju od strane uprave središnje druge ugovorne strane. Ni jedna skupina predstavnika ne može imati većinu u odboru za rizik.
2. Središnja druga ugovorna strana jasno određuje mandat, sustave upravljanja kojima se osigurava njena neovisnost, operativne postupke, pristupne kriterije i mehanizme za izbor članova odbora za rizik. Sustavi upravljanja javno su dostupni i njima se barem određuje da odborom za rizik predsjeda neovisni član odbora, da je izravno odgovoran odboru i da redovito održava sastanke.
3. Odbor za rizike savjetuje odbor o svim aranžmanima koji mogu utjecati na upravljanje rizicima središnje druge ugovorne strane, poput značajne promjene u njenom modelu rizika, postupcima u slučaju neispunjavanja obveza, kriterijima za prihvaćanje članova u sustav poravnanja, poravnanju novih vrsta instrumenata ili izdvajanju poslovnih procesa. Savjeti odbora za rizik nisu potrebni za dnevne operacije središnje druge ugovorne strane. Ulažu se odgovarajući napori za savjetovanje s odborom za rizik o kretanjima koja utječu na upravljanje rizicima središnje druge ugovorne strane u kriznim situacijama.
4. Ne dovodeći u pitanje pravo nadležnih tijela da budu prikladno obaviješteni, članovi odbora za rizik obvezni su čuvati povjerljivost informacija. Kada predsjednik odbora za rizik utvrdi da je određeni član u sukobu interesa ili bi mogao biti u sukobu interesa vezano uz određeno pitanje, tom se članu neće dopustiti da glasa o tom pitanju.
5. Središnja druga ugovorna strana odmah obavješćuje nadležno tijelo o svakoj odluci kojom odbor odluči da neće slijediti savjete odbora za rizik.
Članak 29.
Vođenje evidencije
1. Središnja druga ugovorna strana čuva, kroz razdoblje od najmanje 10 godina, svu evidenciju o pruženim uslugama i aktivnostima kako bi osigurala nadležnom tijelu praćenje usklađenosti središnje druge ugovorne strane s ovom Uredbom.
2. Središnja druga ugovorna strana čuva, kroz razdoblje od najmanje 10 godina od prekida ugovora, sve informacije o svim ugovorima koje je obradila. Te informacije omogućuju barem identifikaciju izvornih uvjeta transakcije prije poravnanja posredstvom te središnje druge ugovorne strane.
3. Središnja druga ugovorna strana na zahtjev stavlja na raspolaganje nadležnom tijelu, ESMA-i i mjerodavnim članovima ESSB-a evidencije i informacije iz stavaka 1. i 2. i sve informacije o pozicijama ugovora čije je poravnanje obavljeno, bez obzira na mjesto gdje su transakcije izvršene.
4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci o evidencijama i informacijama koje se čuvaju kako je navedeno u stavcima 1. do 3.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
5. Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti primjene stavaka 1. i 2., ESMA izrađuje nacrt provedbenih tehničkih standarda kojima se određuje oblik evidencije i informacije koje se zadržavaju.
ESMA dostavlja Komisiji nacrt navedenih provedbenih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje provedbenih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 30.
Dioničari i članovi s kvalificiranim udjelima
1. Nadležno tijelo ne izdaje odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani ako nije bilo obaviješteno o identitetu dioničara ili članova, bilo izravnih ili neizravnih te fizičkih ili pravnih osoba s kvalificiranim udjelima i o iznosima tih udjela.
2. Nadležno tijelo odbija izdati odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani ako se ne uvjeri u prikladnost dioničara ili članova s kvalificiranim udjelima u središnjoj drugoj ugovornoj strani, uzimajući u obzir potrebu osiguravanja pouzdanog i razboritog upravljanja središnjom drugom ugovornom stranom.
3. Ako između središnje druge ugovorne strane i drugih fizičkih ili pravnih osoba postoji uska povezanost, nadležno tijelo izdaje odobrenje samo ako ta povezanost ne sprečava učinkovito obavljanje nadzornih funkcija nadležnog tijela.
4. Kada osobe iz stavka 1. imaju utjecaj koji vjerojatno može dovesti u pitanje pouzdano i razborito upravljanje središnjom drugom ugovornom stranom, nadležno tijelo poduzima odgovarajuće mjere kako bi se takva situacija okončala, što može uključiti oduzimanje odobrenja središnje druge ugovorne strane.
5. Nadležno tijelo odbija izdati odobrenja ako zakoni, propisi ili administrativne mjere neke treće zemlje koji vrijede za jednu ili više fizičkih ili pravnih osoba s kojima je središnja druga ugovorna strana usko povezana, ili poteškoće u provođenju tih zakona, propisa ili administrativnih mjera, sprečavaju nadležno tijelo u učinkovitom obavljanju svojih nadzornih funkcija.
Članak 31.
Obavješćivanje nadležnih tijela
1. Središnja druga ugovorna strana obavješćuje svoje nadležno tijelo o svim promjenama u njenom upravljanju i dostavlja nadležnom tijelu sve potrebne informacije za procjenjivanje usklađenosti s člankom 27. stavkom 1. i drugim podstavkom članka 27. stavka 2.
Kada postoji vjerojatnost da će ponašanje člana odbora dovesti u pitanje pouzdano i razborito upravljanje središnje druge ugovorne strane, nadležno tijelo poduzima primjerene mjere, koje mogu uključivati uklanjanje tog člana iz odbora.
2. Svaka fizička ili pravna osoba ili te osobe kada djeluju zajednički („predloženi stjecatelj”), koja je donijela odluku o stjecanju, izravnom ili neizravnom, kvalificiranog udjela u središnjoj drugoj ugovornoj strani ili o daljnjem povećanju, izravnom ili neizravnom, takvog kvalificiranog udjela u središnjoj drugoj ugovornoj strani, ako kao posljedica te situacije postotak glasačkih prava ili kapitala koji ima dostigne ili premaši 10 %, 20 %, 30 % ili 50 % ili ako time središnja druga ugovorna strana postaje njegova podružnica („predloženo stjecanje”), o tome prvo obavješćuje pisanim putem nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane u kojem želi steći ili povećati kvalificirani udjel, i pri tome navodi veličinu planiranog udjela i relevantne informacije, kako je navedeno u članku 32. stavku 4.
Svaka fizička ili pravna osoba koja je donijela odluku o prodaji, izravno ili neizravno, kvalificiranog udjela u središnjoj drugoj ugovornoj strani („predloženi prodavatelj”) o tome prvo obavješćuje pisanim putem nadležno tijelo i pri tome navodi veličinu tog udjela. Ta osoba također obavješćuje nadležno tijelo ako je odlučila smanjiti kvalificirani udjel tako da postotak glasačkih prava ili kapitala koji ima padne ispod 10 %, 20 %, 30 % ili 50 % ili tako da središnja druga ugovorna strana prestaje biti društvo kći te osobe.
Nadležno tijelo odmah i u svakom slučaju u roku dva radna dana od primitka obavijesti iz ovog stavka i informacija iz stavka 3. potvrđuje njihov primitak pisanim putem predloženom stjecatelju ili prodavatelju.
Nadležno tijelo ima najviše 60 radnih dana od datuma pisane potvrde primitka obavijesti i svih dokumenata koje treba priložiti obavijesti u skladu s popisom iz članka 32. stavka 4. (razdoblje za procjenu) za provođenje ocjene predviđene člankom 32. stavkom 1. (procjena).
Nadležno tijelo obavješćuje predloženog stjecatelja ili prodavatelja o datumu isteka razdoblja za procjenu prilikom potvrde primitka.
3. Nadležno tijelo može, tijekom razdoblja za procjenu, prema potrebi, ali najkasnije 50-tog radnog dana tijekom razdoblja za procjenu, zahtijevati daljnje informacije koje su potrebne za provođenje procjene. Taj zahtjev podnosi se pisanim putem i u njemu se detaljno navodi koje su dodatne informacije potrebne.
Razdoblje za procjenu prekida se tijekom razdoblja koje teče od datuma zahtjeva za informacijama od strane nadležnog tijela i primitka odgovora na taj zahtjev od strane predloženog stjecatelja. Taj prekid ne može trajati dulje od 20 radnih dana. Nadležno tijelo može po vlastitom nahođenju tražiti daljnje dopune ili pojašnjenja informacija ali to ne može imati za posljedicu prekid razdoblja za procjenu.
4. Nadležno tijelo može produljiti prekid iz drugog podstavka stavka 3. do 30 radnih dana ako je predloženi stjecatelj ili prodavatelj:
(a)
smješten ili dobio odobrenje za rad izvan Unije;
(b)
fizička ili pravna osoba koja ne podliježe nadzoru u skladu s ovom Uredbom ili Direktivom 73/239/EEZ, Direktivom Vijeća 92/49/EEZ od 18. lipnja 1992. o usklađivanju zakona i drugih propisa koji se odnose na izravno osiguranje osim životnog osiguranja (30) ili direktivama 2002/83/EZ, 2003/41/EZ, 2004/39/EZ, 2005/68/EZ, 2006/48/EZ, 2009/65/EZ ili 2011/61/EU.
5. Kada se nadležno tijelo, nakon provedbe procjene, odluči suprotstaviti predloženom stjecanju, ono u roku dva radna dana, i ne nakon razdoblja za ocjenu, obavješćuje predloženog stjecatelja pisanim putem i navodi razloge za tu odluku. Nadležno tijelo u skladu s time obavješćuje kolegij iz članka 18. Ovisno o nacionalnom pravu, primjerena izjava o razlozima za tu odluku se može staviti na raspolaganje javnosti na zahtjev predloženog stjecatelja. Međutim, države članice mogu dopustiti nadležnom tijelu da otkrije te podatke bez zahtjeva predloženog stjecatelja.
6. Kada se nadležno tijelo ne suprotstavi predloženom stjecanju tijekom razdoblja za procjenu, smatra se da je ono odobreno.
7. Nadležno tijelo može odrediti maksimalno razdoblje za okončanje predloženog stjecanja i može ga prema potrebi produljiti.
8. Države članice ne nameću zahtjeve za obavješćivanje nadležnog tijela o izravnim ili neizravnim stjecanjima glasačkih prava ili kapitala ili za odobrenje od strane nadležnog tijela izravnih ili neizravnih stjecanja glasačkih prava ili kapitala koji su stroži od onih navedenih u ovoj Uredbi.
Članak 32.
Procjena
1. Prilikom procjenjivanja obavijesti iz članka 31. stavka 2. i informacija iz članka 31. stavka 3., a kako bi osiguralo pouzdano i razborito upravljanje središnjom drugom ugovornom stranom u kojoj se predlaže stjecanje i vodeći računa o vjerojatnom utjecaju predloženog stjecatelja na središnju drugu ugovornu stranu, nadležno tijelo procjenjuje prikladnost predloženog stjecatelja i financijske pouzdanosti predloženog stjecatelja u skladu sa sljedećim:
(a)
reputacija i financijska pouzdanost predloženog stjecatelja;
(b)
reputacija i iskustvo osobe koja će upravljati poslovanjem središnje druge ugovorne strane kao rezultat predloženog stjecanja;
(c)
sposobnost središnje druge ugovorne strane da se uskladi i da održava usklađenost s ovom Uredbom;
(d)
postojanje opravdanih razloga za sumnju, vezano s predloženim stjecanjem, u pranje novca ili financiranje terorizma ili pokušaja pranja novca ili financiranja terorizma u smislu članka 1. Direktive 2005/60/EZ ili postojanje opravdanih razloga za sumnju da bi predloženo stjecanje moglo povećati rizik za to.
Prilikom procjenjivanja financijske pouzdanosti predloženog stjecatelja, nadležno tijelo pridaje posebnu pažnju vrsti poslovanja koja se obavlja i koja se predviđa obavljati u središnjoj drugoj ugovornoj strani u kojoj se predlaže stjecanje.
Prilikom procjenjivanja sposobnosti središnje druge ugovorne strane za usklađivanje s ovom Uredbom, nadležno tijelo pridaje posebnu pažnju pitanju ima li grupa čiji će ona postati dio strukturu koja omogućava učinkovit nadzor, učinkovitu razmjenu informacija između nadležnih tijela i određivanje raspodjele odgovornosti između nadležnih tijela.
2. Nadležna tijela se mogu suprotstaviti predloženom stjecanju samo kada postoje opravdani razlozi za to na temelju kriterija iz stavka 1. ili kada informacije koje pruža predloženi stjecatelj nisu potpune.
3. Države članice ne nameću prethodne uvjete u pogledu razine udjela koji se stječu i ne dopuštaju njihovim nadležnim tijelima preispitivanje predloženog stjecanja sa stanovišta gospodarskih tržišnih potreba.
4. Države članice će učini javno dostupnim popis kojim se određuju informacije koje su potrebne za provođenje procjene i koje se pružaju nadležnim tijelima prilikom dostave obavijesti iz članka 31. stavka 2. Tražene informacije su razmjerne i prilagođavaju se prirodi predloženog stjecatelja i predloženog stjecanja. Države članice ne smiju tražiti informacije koje nisu važne za bonitetnu ocjenu.
5. Neovisno o članku 31. stavcima 2., 3. i 4., kada je nadležno tijelo obaviješteno o dva ili više prijedloga za stjecanje ili povećanje kvalificiranih udjela u istoj središnjoj drugoj ugovornoj strani, ono tretira predložene stjecatelje na nediskriminirajući način.
6. Mjerodavna nadležna tijela međusobno usko surađuju prilikom provođenja procjene kada je predloženi stjecatelj:
(a)
druga središnja druga ugovorna strana, kreditna institucija, društvo za životno osiguranje, društvo za osiguranje, društvo za reosiguranje, investicijsko društvo, tržišni operater, upravitelj sustava za namiru vrijednosnih papira, društvo za upravljanje UCITS-om ili upravitelj alternativnih investicijskih fondova koji imaju odobrenje u drugoj državi članici;
(b)
matično društvo druge središnje druge ugovorne strane, kreditne institucije, društva za životno osiguranje, društva za osiguranje, društva za reosiguranje, investicijskog društva, tržišnog operatera, upravitelja sustava za namiru vrijednosnih papira, društva za upravljanje UCITS-om ili upravitelj alternativnih investicijskih fondova koji imaju odobrenje u drugoj državi članici;
(c)
fizička ili pravna osoba koja kontrolira drugu središnju drugu ugovornu stranu, kreditnu instituciju, društvo za životno osiguranje, ostala društva za osiguranje, društvo za reosiguranje, investicijsko društvo, tržišnog operatera, upravitelja sustava za namiru vrijednosnih papira, društvo za upravljanje UCITS-om ili upravitelja alternativnih investicijskih fondova koji imaju odobrenje u drugoj državi članici.
7. Nadležna tijela si međusobno, bez nepotrebnog odlaganja, pružaju sve informacije koje su neophodne ili relevantne za ocjenu. Nadležna tijela si međusobno na zahtjev dostavljaju sve relevantne informacije a sve neophodne informacije na vlastitu inicijativu. U odluci nadležnog tijela koje je izdalo odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani u kojoj se predlaže stjecanje, navode se sva stajališta ili mišljenje s rezervom koje je izrazilo nadležno tijelo odgovorno za predloženog stjecatelja.
Članak 33.
Sukob interesa
1. Središnja druga ugovorna strana održava i upravlja učinkovitim pisanim organizacijskim i administrativnim aranžmanima za identifikaciju i upravljanje mogućim sukobima interesa između nje, uključujući njene direktore, zaposlenike ili druge osobe s izravnom ili neizravnom kontrolom ili usko povezane osobe i njenih članova sustava poravnanja ili njihovih klijenata koji su poznati središnjoj drugoj ugovornoj strani. Ona održava i provodi odgovarajuće postupke koji imaju za cilj rješavanje mogućih sukoba interesa.
2. Kada organizacijski ili administrativni aranžmani središnje druge ugovorne strane za upravljanje sukobima interesa nisu dovoljni kako bi osigurali, sa zadovoljavajućom pouzdanošću, sprečavanje rizika štete interesima članova sustava poravnanja ili klijenta, ona jasno otkriva članu sustava poravnanja opću prirodu ili izvore sukoba interesa prije prihvaćanja novih transakcija od tog člana sustava poravnanja. Kada je klijent poznat središnjoj drugoj ugovornoj strani, središnja druga ugovorna strana obavješćuje klijenta i člana sustava poravnanja na čijeg se klijenta to odnosi.
3. Kada je središnja druga ugovorna strana matično društvo ili društvo kći, pisani aranžmani uzimaju u obzir i sve okolnosti kojih je središnja druga ugovorna strana svjesna ili bi trebala biti svjesna a koje mogu dovesti do sukoba interesa kao rezultat strukture i poslovnih aktivnosti ostalih društava s kojima je ona u odnosu matičnog društva ili društva kćeri.
4. Pisani aranžmani utvrđeni u skladu sa stavkom 1. uključuju sljedeće:
(a)
okolnosti koje predstavljaju sukob interesa ili mogu dovesti do sukoba interesa koji može imati za posljedicu znatan rizik od nastanka štete za interese jednog ili više članova sustava poravnanja ili klijenata;
(b)
postupke koje treba poštovati i mjere koje je potrebno donijeti za upravljanje takvim sukobima.
5. Središnja druga ugovorna strana poduzima sve odgovarajuće korake za sprečavanje zlouporabe informacija koje se vode u njenom sustavu i sprečava uporabu tih informacija za ostale poslovne aktivnosti. Fizička osoba koja je usko povezana sa središnjom drugom ugovornom stranom ili pravna osoba koja je u odnosu matičnog društva ili društva kćeri sa središnjom drugom ugovornom stranom ne smije se koristiti povjerljivim informacijama koje se evidentiraju u toj središnjoj drugoj ugovornoj strani u komercijalne svrhe bez prethodne pisane suglasnosti klijenta kojemu pripadaju te povjerljive informacije.
Članak 34.
Kontinuitet poslovanja
1. Središnja druga ugovorna strana uspostavlja, provodi i održava primjerenu politiku kontinuiteta poslovanja i plan oporavka od kriznih situacija koji imaju za cilj osigurati očuvanje njenih funkcija, pravovremeni oporavak operacija i ispunjavanje obveza središnje druge ugovorne strane. Tim planom predviđa se oporavak svih transakcija u trenutku smetnji kako bi se središnjoj drugoj ugovornoj strani omogućio siguran nastavak poslovanja i okončanje namire na planirani datum.
2. Središnja druga ugovorna strana uspostavlja, provodi i održava primjereni postupak kojim se osigurava pravovremena namira ili prijenos imovine i pozicija klijenata i članova sustava poravnanja u slučaju oduzimanja odobrenja na temelju odluke u skladu s člankom 20.
3. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s članovima ESSB-a, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje minimalni sadržaj i zahtjevi vezano uz politiku kontinuiteta poslovanja i plan oporavka od kriznih situacija.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 35.
Izdvajanje poslovnih procesa
1. Kada središnja druga ugovorna strana izdvaja poslovne procese, usluge ili aktivnosti, ona ostaje u potpunosti odgovorna za ispunjavanje svih svojih obveza iz ove Uredbe i osigurava da u svakom trenutku:
(a)
izdvajanje poslovnih procesa ne dovodi do delegiranja njenih odgovornosti;
(b)
odnos i obveze središnje druge ugovorne strane prema njenim članovima sustava poravnanja ili, kada je to potrebno, prema njihovim klijentima se ne mijenjaju;
(c)
uvjeti za izdavanje odobrenja središnjoj drugoj ugovornoj strani efektivno se ne mijenjaju;
(d)
izdvajanje poslovnih procesa ne sprečava izvršavanje supervizorskih i nadzornih funkcija, kao ni izravan pristup za stjecanje relevantnih informacija potrebnih za ispunjavanje tih mandata;
(e)
izdvajanjem poslovnih procesa ne uskraćuju se središnjoj drugoj ugovornoj strani potrebni sustavi i kontrole za upravljanje rizicima kojima je izložena;
(f)
pružatelj usluga ima zahtjeve u pogledu kontinuiteta poslovanja koji su istovrijedni onima koje je središnja druga ugovorna strana dužna ispuniti u skladu s ovom Uredbom;
(g)
središnja druga ugovorna strana i nadalje posjeduje stručnost i sredstva potrebne za ocjenu kvalitete pruženih usluga i organizacijske adekvatnosti i adekvatnosti kapitala pružatelja usluga, za učinkovit nadzor izdvojenih poslovnih procesa i upravljanje rizicima povezanim s izdvajanjem poslovnih procesa i nadzire te procese i upravlja tim rizicima na kontinuiranoj osnovi;
(h)
središnja druga ugovorna strana ima izravan pristup relevantnim informacijama izdvojenih poslovnih procesa;
(i)
pružatelj usluga surađuje s nadležnim tijelom vezano uz izdvojene poslovne procese;
(j)
pružatelj usluga štiti povjerljive informacije koje se odnose na središnju drugu ugovornu stranu i njene članove sustava poravnanja i klijente ili, kada taj pružatelj usluga ima poslovni nastan u trećoj zemlji, osigurava da standardi za zaštitu podataka te treće zemlje ili oni navedeni u sporazumu između dotičnih strana, budu usporedivi standardima za zaštitu podataka na snazi u Uniji.
Središnja druga ugovorna strana ne smije izdvajati glavne aktivnosti povezane s upravljanjem rizicima osim ako to izdvajanje odobri nadležno tijelo.
2. Nadležno tijelo zahtijeva da središnja druga ugovorna strana jasno, pisanim sporazumom utvrdi svoja prava i obveze i prava i obveze pružatelja usluga.
3. Središnja druga ugovorna strana na zahtjev stavlja na raspolaganje sve informacije koje su potrebne nadležnom tijelu za ocjenjivanje usklađenosti obavljanja izdvojenih poslovnih procesa s ovom Uredbom.
POGLAVLJE 2.
Pravila poslovnog ponašanja
Članak 36.
Opće odredbe
1. Prilikom pružanja usluga svojim članovima sustava poravnanja, i prema potrebi, njihovim klijentima, središnja druga ugovorna strana postupa pošteno i profesionalno i u skladu s najboljim interesima tih članova sustava poravnanja i klijenata i pouzdanog upravljanja rizicima.
2. Središnja druga ugovorna strana ima dostupna, transparentna i fer pravila za brzo rješavanje pritužbi.
Članak 37.
Zahtjevi za sudjelovanje
1. Središnja druga ugovorna strana utvrđuje, kada je to potrebno prema vrsti proizvoda čije se poravnanje obavlja, kategorije prihvatljivih članova sustava poravnanja i kriterije prihvatljivosti, u skladu sa savjetom odbora za rizik sukladno članku 28. stavku 3. Ti kriteriji su nediskriminirajući, transparentni i objektivni kako bi se osigurao fer i otvoren pristup središnjoj drugoj ugovornoj strani i osiguravaju da članovi sustava poravnanja imaju dovoljno financijskih resursa i operativne sposobnosti za ispunjavanje obveza koje proizlaze iz sudjelovanja u središnjoj drugoj ugovornoj strani. Kriteriji koji ograničavaju pristup dopušteni su samo pod uvjetom da oni imaju za cilj kontrolu rizika središnje druge ugovorne strane.
2. Središnja druga ugovorna strana osigurava kontinuiranu primjenu kriterija iz stavka 1. i ima pravovremeni pristup informacijama koje su relevantne za tu procjenu. Središnja druga ugovorna strana provodi, najmanje jednom godišnje, obuhvatnu reviziju usklađenosti njenih članova sustava poravnanja s ovim člankom.
3. Članovi sustava poravnanja koji obavljaju poravnanje transakcija u ime njihovih klijenata imaju potrebna dodatna financijska sredstva i operativni kapacitet za obavljanje te aktivnosti. Pravila središnje druge ugovorne strane za članove sustava poravnanja omogućavaju joj prikupljanje relevantnih temeljnih informacija radi identifikacije, praćenja i upravljanja relevantnim koncentracijama rizika vezano uz pružanje usluga klijentima. Članovi sustava poravnanja, na zahtjev, obavješćuju središnju drugu ugovornu stranu o kriterijima i aranžmanima koje donesu kako bi omogućili svojim klijentima pristup uslugama središnje druge ugovorne strane. Članovi sustava poravnanja odgovorni su za osiguranje da klijenti ispunjavaju svoje obveze.
4. Središnja druga ugovorna strana ima objektivne i transparentne postupke za suspenziju i uredno isključenje članova sustava poravnanja koji više ne ispunjavaju kriterije iz stavka 1.
5. Središnja druga ugovorna strana može uskratiti pristup članovima sustava poravnanja koji ispunjavaju kriterije iz stavka 1. samo kada je to opravdano pisanim putem i utemeljeno na obuhvatnoj analizi rizika.
6. Središnja druga ugovorna strana može nametnuti posebne dodatne obveze članovima sustava poravnanja, poput sudjelovanja na aukcijama pozicija člana sustava poravnanja koji ne ispunjava svoje obveze. Te dodatne obveze razmjerne su riziku koji nosi član sustava poravnanja i ne smiju ograničiti sudjelovanje na određene kategorije članova sustava poravnanja.
Članak 38.
Transparentnost
1. Središnja druga ugovorna strana i njeni članovi sustava poravnanja javno objavljuju cijene i naknade povezane s uslugama koje pružaju. One objavljuju cijene i naknade za svaku pruženu uslugu odvojeno, kao i diskonte i rabate i uvjete pod kojima se ostvaruje korist od tih smanjenja. Središnja druga ugovorna strana omogućuje svojim članovima sustava poravnanja i, prema potrebi, njihovim klijentima, odvojen pristup specifičnim uslugama koje pruža.
Središnja druga ugovorna strana odvojeno vodi troškove i prihode vezano uz pružene usluge i otkriva te informacije nadležnom tijelu.
2. Središnja druga ugovorna strana izvješćuje članove sustava poravnanja i klijente o rizicima povezanim s pruženim uslugama.
3. Središnja druga ugovorna strana izvješćuje svoje članove sustava poravnanja i svoje nadležno tijelo o informacijama o cijenama koje su korištene za izračun njenih izloženosti na kraju dana prema njenim članovima sustava poravnanja.
Središnja druga ugovorna strana javno objavljuje ukupan obujam obračunatih transakcija za svaku vrstu instrumenata čije je poravnanje izvršila.
4. Središnja druga ugovorna strana javno objavljuje operativne i tehničke zahtjeve vezano uz komunikacijske protokole o formatima sadržaja i poruka kojima se koristi u interakciji s trećim stranama, kao i operativne i tehničke zahtjeve iz članka 7.
5. Središnja druga ugovorna strana javno objavljuje svako kršenje kriterija iz članka 37. stavka 1. i zahtjeva utvrđenih u stavku 1. ovog članka koje izvrše članovi sustava poravnanja, osim kada nadležno tijelo, nakon savjetovanja s ESMA-om, smatra da bi takva objava predstavljala prijetnju financijskoj stabilnosti ili povjerenju u tržište ili bi ozbiljno ugrozila financijska tržišta ili dovela da nerazmjerne štete uključenim stranama.
Članak 39.
Odvajanje i prenosivost
1. Središnja druga ugovorna strana vodi odvojenu evidenciju i račune čime omogućava da u bilo kojem trenutku i bez odgode, razlikuje u računima kod središnje druge ugovorne strane imovinu i pozicije koji se vode za račun jednog člana sustava poravnanja od imovine i pozicija koji se vode za račun bilo kojeg drugog člana sustava poravnanja i od vlastite imovine.
2. Središnja druga ugovorna strana nudi vođenje odvojene evidencije i računa čime omogućava svakom članu sustava poravnanja da razlikuje u računima kod središnje druge ugovorne strane imovinu i pozicije tog člana sustava poravnanja od imovine i pozicija koji se vode za račun njegovih klijenata („odvajanje zbirnih računa za klijente”).
3. Središnja druga ugovorna strana nudi vođenje odvojene evidencije i računa čime omogućava svakom članu sustava poravnanja da razlikuje u računima kod središnje druge ugovorne strane imovinu i pozicije koji se vode za račun određenog klijenta od one imovine i pozicija koji se vode za račun ostalih klijenata („odvajanje pojedinačnih računa za klijente”). Na zahtjev, središnja druga ugovorna strana nudi članovima sustava poravnanja mogućnost otvaranja više računa na vlastito ime ili za račun njihovih klijenata.
4. Član sustava poravnanja vodi odvojenu evidenciju i račune koji mu omogućavaju da razlikuje, i u računima koji se vode kod središnje druge ugovorne strane i u vlastitim računima, svoju imovinu i pozicije od imovine i pozicija koje se vode za račun njegovih klijenata kod središnje druge ugovorne strane.
5. Član sustava poravnanja nudi svojim klijentima, barem, izbor između odvajanja zbirnih računa za klijente i odvajanja pojedinačnih računa za klijente i obavješćuje ih o troškovima i razini zaštite iz stavka 7. povezanih sa svakom od tih opcija. Klijent potvrđuje svoj izbor pisanim putem.
6. Kada se klijent odluči za odvajanje pojedinačnih računa za klijente, svaki iznos nadoknade koji premašuje zahtjeve klijenta se također knjiži na središnju drugu ugovornu stranu i odvaja se od iznosa nadoknada ostalih klijenata ili članova sustava poravnanja i ne izlaže se gubicima povezanima s pozicijama koje se knjiže na drugom računu.
7. Središnje druge ugovorne strane i članovi sustava poravnanja javno objavljuju razine zaštite i troškove povezane s različitim razinama odvajanja koje nude i nude te usluge pod prihvatljivim komercijalnim uvjetima. Podaci o različitim razinama odvajanja uključuju opis glavnih pravnih implikacija pojedinačnih razina odvajanja kao i informacije o mjerodavnom stečajnom pravu u odnosnim jurisdikcijama.
8. Središnja druga ugovorna strana ima pravo uporabe vezano uz iznose nadoknade ili doprinose u jamstveni fond koji se prikupljaju putem ugovora o financijskom kolateralu u vrijednosnim papirima, u smislu članka 2. stavka 1. točke (c) Direktive 2002/47/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. lipnja 2002. o financijskom kolateralu (31), pod uvjetom da je uporaba takvih ugovora predviđena njenim pravilima poslovanja. Član sustava poravnanja potvrđuje svoje prihvaćanje pravila poslovanja pisanim putem. Središnja druga ugovorna strana javno objavljuje pravo uporabe koje se izvršava u skladu s člankom 47.
9. Zahtjev za razlikovanjem imovine i pozicija u računima kod središnje druge ugovorne strane je ispunjen kada:
(a)
se imovina i pozicije knjiže u odvojenim računima;
(b)
se sprečava netiranje pozicija knjiženih na različitim računima;
(c)
imovina koja obuhvaća pozicije knjižene na računu nije izložena gubicima povezanim s pozicijama koje se knjiže na drugom računu.
10. Imovina se odnosi na kolateral koji se drži za pokrivanje pozicija i uključuje pravo na prijenos imovine jednak tom kolateralu ili primitcima realizacije bilo kojeg kolaterala, ali ne uključuje doprinose u jamstveni fond.
POGLAVLJE 3.
Bonitetni zahtjevi
Članak 40.
Upravljanje izloženošću
Središnja druga ugovorna strana mjeri i ocjenjuje svoju likvidnost i kreditne izloženosti prema svakom članu sustava poravnanja i, prema potrebi, prema drugoj središnjoj drugoj ugovornoj strani s kojom je sklopila ugovor o međudjelovanju, gotovo u realnom vremenu. Središnja druga ugovorna strana ima pravovremeni pristup na nediskriminirajućoj osnovi relevantnim izvorima za formiranje cijena radi učinkovitog mjerenja njenih izloženosti. To se obavlja uz prihvatljivu cijenu.
Članak 41.
Zahtjevi za iznosom nadoknade
1. Središnja druga ugovorna strana određuje, poziva i prikuplja iznose nadoknade kako bi ograničila svoje kreditne izloženosti koje proizlaze od njenih članova sustava poravnanja i, prema potrebi, od središnjih drugih ugovornih strana s kojima ima sklopljene ugovore o međudjelovanju. Ti iznosi nadoknade su dovoljni za pokriće mogućih izloženosti za koje središnja druga ugovorna strana procjenjuje da će se pojaviti do likvidacije dotičnih pozicija. One su također dovoljne za pokriće gubitaka koji proizlaze iz najmanje 99 % kretanja izloženosti tijekom određenog vremenskog razdoblja i osiguravaju potpunu kolateralizaciju izloženosti središnje druge ugovorne strane prema svim njenim članovima sustava poravnanja, i, prema potrebi, prema središnjim drugim ugovornim stranama s kojima ima sklopljene ugovore o međudjelovanju, najmanje jednom dnevno. Središnja druga ugovorna strana redovito prati i, prema potrebi, revidira razinu svojih iznosa nadoknada u svjetlu trenutnih uvjeta na tržištu uzimajući u obzir moguće procikličke učinke takvih revizija.
2. Pri određivanju zahtjeva za iznosom nadoknade, središnja druga ugovorna strana donosi modele i parametre koji uzimaju u obzir rizična obilježja proizvoda čije se poravnanje obavlja i uzimaju u obzir vremensko razdoblje između prikupljanja iznosa nadoknade, tržišne likvidnosti i mogućnosti promjena tijekom trajanja transakcije. Modele i parametre potvrđuje nadležno tijelo i oni podliježu mišljenju u skladu s člankom 19.
3. Središnja druga ugovorna strana poziva i prikuplja iznose nadoknade na dnevnoj osnovi, barem kada su premašeni unaprijed definirani pragovi.
4. Središnja druga ugovorna strana poziva i prikuplja iznose nadoknade koji su primjereni za pokriće rizika koji proizlazi iz pozicija u računima koji se vode u skladu s člankom 39., vezano uz određene financijske instrumente. Središnja druga ugovorna strana može izračunati iznose nadoknade za portfelj financijskih instrumenata pod uvjetom da je metodologija kojom se koristi razborita i solidna.
5. Kako bi osigurala dosljednu primjenu ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s EBA-om i ESSB-om, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju odgovarajući postotak i vremenski okviri razdoblja likvidacije i izračun povijesne volatilnosti, kako je navedeno u stavku 1., koji se uzimaju u obzir za različite vrste financijskih instrumenata, vodeći računa o cilju ograničavanja procikličnosti i uvjete pod kojima je moguće provesti prakse vezano uz portfeljne iznose nadoknade, navedene u stavku 4.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 42.
Jamstveni fond
1. Kako bi ograničila daljnju kreditnu izloženost prema svojim članovima, središnja druga ugovorna strana održava unaprijed financiran jamstveni fond za pokriće gubitaka koji premašuju gubitke koji se pokrivaju zahtjevima za iznos nadoknade utvrđenima u članku 41., a proizlaze iz neispunjavanja obveza, uključujući pokretanje postupka stečaja jednog ili više članova sustava poravnanja.
Središnja druga ugovorna strana određuje minimalni iznos ispod kojeg jamstveni fond ni u kojim okolnostima ne smije pasti.
2. Središnja druga ugovorna strana određuje minimalnu veličinu doprinosa u jamstveni fond i kriterije za izračun doprinosa pojedinačnih članova sustava poravnanja. Doprinosi su razmjerni izloženostima svakog člana sustava poravnanja.
3. Jamstveni fond omogućava središnjoj drugoj ugovornoj strani barem podnošenje, u ekstremnim ali mogućim tržišnim uvjetima, neispunjavanja obveza člana sustava poravanja prema kojemu ona ima najveće izloženosti ili drugog i trećeg najvećeg člana sustava poravnanja, ako je ukupan zbroj izloženosti prema njima veći. Središnja druga ugovorna strana izrađuje scenarije ekstremnih ali mogućih tržišnih uvjeta. Ti scenariji uključuju najvolatilnija razdoblja koja su iskusila tržišta kojima središnja druga ugovorna strana pruža svoje usluge kao i niz mogućih budućih scenarija. Oni uzimaju u obzir iznenadnu prodaju financijskih sredstava i naglo smanjenje tržišne likvidnosti.
4. Središnja druga ugovorna strana može uspostaviti više od jednog jamstvenog fonda za različite vrste instrumenata čije poravnanje obavlja.
5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, u uskoj suradnji s ESSB-om i nakon savjetovanja s EBA-om, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje okvir za definiranje ekstremnih ali mogućih tržišnih uvjeta iz stavka 3., koji se koriste prilikom definiranja veličine jamstvenog fonda i ostalih financijskih sredstava iz članka 43.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 43.
Ostala financijska sredstva
1. Središnja druga ugovorna strana održava dostatna unaprijed financirana dostupna financijska sredstva za pokriće mogućih gubitaka koji premašuju gubitke koji se pokrivaju zahtjevima za iznosom nadoknade utvrđenima u članku 41. i jamstvenim fondom kako je navedeno u članku 42. Ta unaprijed financirana financijska sredstva uključuju namjenska sredstva središnje druge ugovorne strane koja su središnjoj drugoj ugovornoj strani dostupna bez ograničenja i koja se ne smiju koristiti za ispunjavanje kapitalnih zahtjeva iz članka 16.
2. Jamstveni fond iz članka 42. i ostala financijska sredstva iz stavka 1. ovog članka u svakom trenutku omogućavaju središnjoj drugoj ugovornoj da podnese u ekstremnim ali mogućim tržišnim uvjetima, neispunjavanje obveza najmanje dva člana sustava poravnanja prema kojima ima najveće izloženosti.
3. Središnja druga ugovorna strana može zahtijevati od članova sustava poravnanja koji ispunjavaju svoje obveze da osiguraju dodatna sredstva u slučaju da drugi član sustava poravnanja ne ispunjava obveze. Izloženost članova sustava poravnanja središnje druge ugovorne strane prema središnjoj drugoj ugovornoj strani je ograničena.
Članak 44.
Kontrole likvidnosnog rizika
1. Središnja druga ugovorna strana u svakom trenutku ima pristup adekvatnoj likvidnosti za obavljanje svojih usluga i aktivnosti. U tu svrhu ona pribavlja potrebne kreditne linije ili slične aranžmane za pokriće svojih likvidnosnih potreba u slučaju da financijska sredstva koja joj stoje na raspolaganju nisu odmah dostupna. Član sustava poravnanja, matično društvo ili društvo kći tog člana sustava poravnanja zajedno ne smiju osigurati više od 25 % kreditnih linija potrebnih središnjoj drugoj ugovornoj strani.
Središnja druga ugovorna strana mjeri, na dnevnoj osnovi, svoje moguće likvidnosne potrebe. Pri tome uzima u obzir likvidnosni rizik koji proizlazi iz neispunjavanja obveza najmanje dva člana sustava poravnanja prema kojima ima najveće izloženosti.
2. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s mjerodavnim tijelima i članovima ESSB-a, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje okvir za upravljanje likvidnosnim rizikom koji središnje druge ugovorne strane trebaju podnijeti u skladu sa stavkom 1.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 45.
Redoslijed pokrića nepodmirenih obveza
1. Središnja druga ugovorna strana za pokriće dugova koristi iznose nadoknade člana sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze prije uporabe ostalih financijskih sredstava.
2. Kada iznosi nadoknade člana sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze nisu dovoljni za pokriće gubitaka koje ima središnja druga ugovorna strana, za pokriće tih gubitaka središnja druga ugovorna strana koristi doprinose iz jamstvenog fonda člana koji ne ispunjava svoje obveze.
3. Središnja druga ugovorna strana koristi doprinose iz jamstvenog fonda članova sustava poravnanja koji ispunjavaju svoje obveze i druga financijska sredstva iz članka 43. stavka 1. samo nakon što je iscrpila doprinose člana sustava poravnanja koji ne ispunjava svoje obveze.
4. Središnja druga ugovorna strana prvo koristi namjenski kapital a ne doprinose iz jamstvenog fonda članova sustava poravnanja koji ispunjavaju svoje obveze. Središnja druga ugovorna strana ne smije koristiti iznose nadoknade članova sustava poravnanja koji ispunjavaju svoje obveze za pokriće gubitaka koji proizlaze iz neispunjavanja obveza drugog člana sustava poravnanja.
5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s mjerodavnim nadležnim tijelima i članovima ESSB-a, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje metodologija za izračun i održavanje iznosa kapitala središnjih drugih ugovornih strana koja se koriste u skladu sa stavkom 4.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 46.
Kolateralni zahtjevi
1. Središnja druga ugovorna strana prihvaća visoko likvidni kolateral koji nosi minimalni kreditni i tržišni rizik za pokriće njene početne i tekuće izloženosti prema njenim članovima sustava poravnanja. U slučaju nefinancijskih drugih ugovornih strana, središnja druga ugovorna strana može prihvatiti bankovna jamstva, uzimajući u obzir ta jamstva prilikom izračuna njene izloženosti prema banci koja je član sustava poravnanja. Ona primjenjuje odgovarajuće korektivne faktore na vrijednosti imovine koji ukazuju na moguć pad njihove vrijednosti u razdoblju od njihove posljednje revalorizacije i trenutka do kojeg se mogu opravdano smatrati likvidiranima. Pri utvrđivanju prihvatljivog kolaterala i odgovarajućih korektivnih faktora, ona uzima u obzir likvidnosni rizik koji proizlazi iz neispunjavanja obveza određenog sudionika na tržištu i rizik koncentracije vezano uz određenu imovinu.
2. Središnja druga ugovorna strana može prihvatiti, kada je to primjereno i dovoljno razborito, temeljnu imovinu ugovora o izvedenicama ili financijski instrument iz kojeg proizlazi izloženost središnje druge ugovorne strane, kao kolateral za pokriće njenih zahtjeva za iznosom nadoknade.
3. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s EBA-om, ESRB-om i ESSB-om, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje:
(a)
vrsta kolaterala koja bi se mogla smatrati visoko likvidnom, poput gotovine, zlata, državnih obveznica i korporacijskih obveznica visoke kvalitete i pokrivenih obveznica;
(b)
korektivni faktori iz stavka 1. i;
(c)
uvjeti pod kojima se jamstva poslovnih banaka mogu prihvatiti kao kolateral u skladu sa stavkom 1.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 47.
Investicijska politika
1. Središnja druga ugovorna strana ulaže svoja financijska sredstva samo u gotovinu ili u visoko likvidne financijske instrumente koji nose minimalni tržišni i kreditni rizik. Ulaganja središnje druge ugovorne strane moraju biti takva da ih je moguće brzo unovčiti uz minimalni negativan učinak na cijene.
2. Iznos kapitala, uključujući zadržanu dobit i rezerve središnje druge ugovorne strane koji nisu uloženi u skladu sa stavkom 1., ne uzimaju se u obzir za potrebe članka 16. stavka 2. ili članka 45. stavka 4.
3. Financijski instrumenti koji služe kao iznosi nadoknade ili doprinosi u jamstveni fond deponiraju se, kada su dostupni, kod upravitelja sustava za namiru vrijednosnih papira koji osiguravaju punu zaštitu tih financijskih instrumenata. Mogu se koristiti i drugi vrlo sigurni aranžmani s financijskim institucijama koje imaju odobrenje.
4. Gotovinski depoziti središnje druge ugovorne strane obavljaju se putem vrlo sigurnih aranžmana s financijskim institucijama koje imaju odobrenje ili uporabom stalno raspoloživih sredstava središnjih banaka ili drugim sličnim načinom koji utvrde središnje banke.
5. Kada središnja druga ugovorna strana deponira imovinu kod treće strane, ona osigurava mogućnost odvojene identifikacije imovine koja pripada članovima sustava poravnanja od imovine koja pripada središnjoj drugoj ugovornoj strani pomoću različito naslovljenih računa u knjigama treće strane ili nekim drugim istovrijednim mjerama kojima se postiže ista razina zaštite. Središnja druga ugovorna strana ima otvoren pristup financijskim instrumentima kada je to potrebno.
6. Središnja druga ugovorna strana ne ulaže svoj kapital ili iznose koji proizlaze iz zahtjeva utvrđenih u člancima 41., 42., 43. ili 44. u vlastite vrijednosne papire ili vrijednosne papire njenog matičnog društva ili društva kćeri.
7. Pri donošenju odluka o ulaganju, središnja druga ugovorna strana uzima u obzir njenu ukupnu izloženost kreditnom riziku prema pojedinačnim dužnicima i osigurava da njena ukupna izloženost svakom pojedinačnom dužniku ostane u prihvatljivim granicama koncentracije.
8. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s EBA-om i ESSB-om, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju financijski instrumenti koji se mogu smatrati visoko likvidnima i koji nose minimalni kreditni i tržišni rizik kako je navedeno u stavku 1., vrlo sigurni aranžmani iz stavaka 3. i 4. i granice koncentracije iz stavka 7.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 48.
Postupci u slučaju neispunjavanja obveza
1. Središnja druga ugovorna strana ima uspostavljene detaljne postupke za slučajeve kada član sustava poravnanja ne ispunjava zahtjeve za sudjelovanje središnje druge ugovorne strane utvrđene u članku 37. u roku i u skladu s postupcima koje utvrđuje središnja druga ugovorna strana. Središnja druga ugovorna strana detaljno navodi postupke koje treba slijediti u slučaju kada središnja druga ugovorna strana ne objavi neispunjavanje obveza od strane člana sustava poravnanja. Ti se postupci preispituju jednom godišnje.
2. Središnja druga ugovorna strana odmah poduzima mjere za obuzdavanje gubitaka i likvidnosnih pritisaka koji proizlaze iz neispunjavanja obveza i osigurava da zatvaranje pozicija bilo kojeg člana sustava poravnanja ne narušava njeno poslovanje ili izlaže članove sustava poravnanja koji ispunjavaju svoje obveze gubicima koje oni ne mogu predvidjeti ili kontrolirati.
3. Kada središnja druga ugovorna strana smatra da član sustava poravnanja neće biti u mogućnosti ispuniti svoje buduće obveze, ona odmah obavješćuje nadležno tijelo prije objave ili pokretanja postupka o neispunjavanju obveza. Nadležno tijelo odmah dostavlja tu informaciju ESMA-i, relevantnim članovima ESSB-a i tijelu odgovornom za nadzor člana sustava poravnanja koji ne ispunjava svoje obveze.
4. Središnja druga ugovorna strana provjerava provedivost njenih postupaka u slučaju neispunjavanja obveza. Ona poduzima sve odgovarajuće korake kako bi osigurala da ima pravne ovlasti za unovčenje vlasničkih pozicija člana sustava poravnanja koji ne ispunjava svoje obveze i za prijenos ili unovčenje pozicija klijenata člana sustava poravnanja koji ne ispunjava svoje obveze.
5. Kada se imovina i pozicije bilježe u evidenciji i računima središnje druge ugovorne strane kao da se drže za račun klijenata člana sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze u skladu s člankom 39. stavkom 2., središnja druga ugovorna strana se barem ugovorno obvezuje na pokretanje postupaka za prijenos imovine i pozicija koje drži član sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze za račun svojih klijenata drugom članu sustava poravnanja kojega odrede svi dotični klijenti, na njihov zahtjev i bez suglasnosti člana sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze. Taj drugi član sustava poravnanja obvezan je prihvatiti tu imovinu i pozicije samo ako je prethodno ušao u ugovorni odnos s klijentima kojim se obvezao na to. Ako se prijenos tom drugom članu sustava poravnanja nije dogodio iz bilo kojeg razloga tijekom unaprijed definiranog razdoblja za prijenos navedenog u njenim pravilima poslovanja, središnja druga ugovorna strana može poduzeti sve mjere koje joj dopuštaju njena pravila za aktivno upravljanje njenim rizicima u odnosu na te pozicije, uključujući likvidaciju imovine i pozicija koje drži član sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze za račun svojih klijenata.
6. Kada se imovina i pozicije bilježe u evidenciji i računima središnje druge ugovorne strane kao da se drže za račun klijenta člana sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze u skladu s člankom 39. stavkom 2., središnja druga ugovorna strana se barem ugovorno obvezuje na pokretanje postupaka za prijenos imovine i pozicija koje drži član sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze za račun klijenta drugom članu sustava poravnanja kojega odredi taj klijent, na zahtjev klijenta i bez suglasnosti člana sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze. Taj drugi član sustava poravnanja obvezan je prihvatiti tu imovinu i pozicije samo ako je prethodno ušao u ugovorni odnos s klijentom kojim se obvezao na to. Ako se prijenos tom drugom članu sustava poravnanja nije dogodio iz bilo kojeg razloga tijekom unaprijed definiranog razdoblja za prijenos navedenog u njegovim pravilima poslovanja, središnja druga ugovorna strana može poduzeti sve mjere koje joj dopuštaju njena pravila za aktivno upravljanje njenim rizicima u odnosu na te pozicije, uključujući likvidaciju imovine i pozicija koje drži član sustava poravnanja koji ne ispunjava obveze za račun klijenta.
7. Kolateral klijenata koji se odvaja u skladu s člankom 39. stavcima 2. i 3. koristi se isključivo za pokriće pozicija koje se drže za njihov račun. Svaki saldo koji duguje središnja druga ugovorna strana nakon završetka postupka upravljanja neispunjenim obvezama člana sustava poravnanja od strane središnje druge ugovorne strane vraća se klijentima kada su oni poznati središnjoj drugoj ugovornoj strani, ili ako oni to nisu, članu sustava poravnanja za račun njegovih klijenata.
Članak 49.
Preispitivanje modela, ispitivanje otpornosti na stres i retroaktivno ispitivanje
1. Središnja druga ugovorna strana redovito preispituje modele i parametre za izračun njenih zahtjeva za iznosom nadoknade, doprinosa u jamstveni fond, kolateralnih zahtjeva i ostalih mehanizama za kontrolu rizika. Ona podvrgava modele strogim i čestim ispitivanjima otpornosti na stres radi procjene njihove otpornosti u ekstremnim ali mogućim tržišnim uvjetima i provodi retroaktivna ispitivanja radi procjene pouzdanosti korištene metodologije. Središnja druga ugovorna strana osigurava neovisnu provjeru, obavješćuje nadležno tijelo i ESMA-u o rezultatima obavljenih ispitivanja i osigurava njihovu provjeru prije donošenja svih značajnijih izmjena u modelima i parametrima.
Usvojeni modeli i parametri, kao i njihove značajne promjene, podliježu mišljenju kolegija u skladu s člankom 19.
ESMA osigurava prijenos informacija o rezultatima ispitivanja otpornosti na stres ESA-i kako bi im omogućila procjenu izloženosti financijskih društava neispunjavanju obveza od strane središnjih drugih ugovornih strana.
2. Središnja druga ugovorna strana redovito ispituje ključne aspekte svojih postupaka u slučaju neispunjavanja obveza i poduzima sve odgovarajuće korake kako bi osigurala da ih razumiju svi članovi sustava poravnanja i da svi članovi sustava poravnanja imaju uspostavljene primjerene aranžmane za odgovor u slučaju događaja neispunjavanja obveza.
3. Središnja druga ugovorna strana javno objavljuje ključne informacije o svom modelu za upravljanje rizicima i pretpostavkama koje su korištene za obavljanje ispitivanja otpornosti na stres iz stavka 1.
4. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s EBA-om, drugim mjerodavnim nadležnim tijelima i članovima ESSB-a, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje:
(a)
vrsta ispitivanja koja se provode za različite vrste financijskih instrumenata i portfelja;
(b)
uključenost članova sustava poravnanja ili ostalih strana u tim ispitivanjima;
(c)
učestalost ispitivanja;
(d)
vremensko razdoblje ispitivanja;
(e)
ključne informacije iz stavka 3.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 50.
Namira
1. Kada je to izvodivo i moguće, središnja druga ugovorna strana se koristi novcem središnje banke za namiru svojih transakcija. Kada se ne koristi novac središnje banke, poduzimaju se koraci za strogo ograničavanje rizika namire gotovog novca.
2. Središnja druga ugovorna strana jasno navodi svoje obveze u pogledu isporuke financijskih instrumenata, kao i podatak ima li obvezu izvršavati ili primati isporuku financijskog instrumenta ili nadoknađuje li sudionicima gubitke koji nastanu u postupku isporuke.
3. Kada središnja druga ugovorna strana ima obvezu izvršavati ili primati isporuke financijskih instrumenata, ona eliminira osnovni rizik uporabom mehanizma isporuka po plaćanju (engl. delivery-versus-payment) ako je to moguće.
GLAVA V.
UGOVORI O MEĐUDJELOVANJU
Članak 51.
Ugovori o međudjelovanju
1. Središnja druga ugovorna strana može sklopiti ugovore o međudjelovanju s drugom središnjom ugovornom stranom ako su ispunjeni uvjeti utvrđeni u člancima 52., 53. i 54.
2. Prilikom sklapanja ugovora o međudjelovanju s drugom središnjom drugom ugovornom stranom radi pružanja usluga određenom mjestu trgovanja, središnja druga ugovorna strana ima nediskriminirajući pristup, kako podacima koji su joj potrebni za obavljanje njenih funkcija s tog određenog mjesta trgovanja, pod uvjetom da središnja druga ugovorna strana ispunjava operativne i tehničke zahtjeve koje utvrđuje mjesto trgovanja, tako i dotičnom sustavu za namiru.
3. Sklapanje ugovora o međudjelovanju ili pristup izvorima podataka ili sustavu za namiru iz stavaka 1. i 2. odbija se ili ograničava, izravno ili neizravno, samo radi kontrole eventualnih rizika koji proizlaze iz takvog ugovora ili pristupa.
Članak 52.
Upravljanje rizicima
1. Središnje druge ugovorne strane koje sklapaju ugovore o međudjelovanju:
(a)
uspostavljaju primjerene politike, postupke i sustave za učinkovitu identifikaciju, praćenje i upravljanje rizicima koji proizlaze iz takvog ugovora kako bi mogle pravodobno ispunjavati svoje obveze;
(b)
dogovaraju se o njihovim odnosnim pravima i obvezama, uključujući mjerodavno pravo koje uređuje njihove odnose;
(c)
identificiraju, prate i učinkovito upravljaju kreditnim i likvidnosnim rizikom tako da neispunjavanje obveza člana sustava poravnanja jedne središnje druge ugovorne strane ne utječe na središnju drugu ugovornu stranu koja je obuhvaćena ugovorom o međudjelovanju;
(d)
identificiraju, prate i rješavaju moguće međuovisnosti i korelacije koji proizlaze iz ugovora o međudjelovanju i koji mogu utjecati na kreditni i likvidnosni rizik vezano uz koncentracije članova sustava poravnanja, i objedinjenih financijskih sredstava.
Za potrebe točke (b) prvog podstavka, središnje druge ugovorne strane koriste se istim pravilima o trenutku ulaska naloga za prijenos u odnosne sustave i o trenutku neopozivosti kako je utvrđeno u Direktivi 98/26/EZ, prema potrebi.
Za potrebe točke (c) prvog podstavka, uvjeti ugovora utvrđuju postupak za upravljanje posljedicama neispunjavanja obveza kada jedna od središnjih drugih ugovornih strana s kojima je sklopljen ugovor o međudjelovanju ne ispunjava obveze.
Za potrebe točke (d) prvog podstavka, središnje druge ugovorne strane provode strogu kontrolu nad ponovnom uporabom kolaterala članova sustava poravnanja u okviru ugovora, ako im to dopuštaju njihova nadležna tijela. Ugovorom se utvrđuje na koji se način postupa s tim rizicima, uzimajući u obzir dovoljno pokriće i potrebu za ograničavanjem zaraze.
2. Kada se modeli za upravljanje rizicima kojima se koriste središnje druge ugovorne strane za pokriće njihove izloženosti njihovim članovima sustava poravnanja ili njihove međusobne izloženosti razlikuju, središnje druge ugovorne strane utvrđuju te razlike, ocjenjuju rizike koji mogu proizlaziti iz njih i poduzimaju mjere i osiguravaju dodatna financijska sredstva kojima se ograničava njihov učinak na ugovor o međudjelovanju kao i njihove moguće posljedice u smislu rizika zaraze i osiguravaju da te razlike ne utječu na sposobnost središnjih drugih ugovornih strana za upravljanje posljedicama neispunjavanja obveza člana sustava poravnanja.
3. Sve povezane troškove koji proizlaze iz stavaka 1. i 2. snosi središnja druga ugovorna strana koja traži međudjelovanje ili pristup, osim ako je drukčije ugovoreno između strana.
Članak 53.
Pružanje iznosa nadoknade između središnjih drugih ugovornih strana
1. Središnja druga ugovorna strana razlikuje u računima imovinu i pozicije koji se drže za račun središnjih drugih ugovornih strana s kojima je sklopila ugovor o međudjelovanju.
2. Kada središnja druga ugovorna strana koja sklopi ugovor o međudjelovanju s drugom središnjom ugovornom stranom pruži samo inicijalne iznose nadoknade toj središnjoj drugoj ugovornoj strani u skladu s ugovorom o financijskom kolateralu u vrijednosnim papirima, središnja druga ugovorna strana primatelj nema pravo uporabe iznosa nadoknade koje je pružila druga središnja druga ugovorna strana.
3. Kolateral primljen u obliku financijskih instrumenata deponira se kod upravitelja sustava za namiru vrijednosnih papira prijavljenih u skladu s Direktivom 98/26/EZ.
4. Imovina iz stavaka 1. i 2. dostupna je središnjoj drugoj ugovornoj strani primatelju samo u slučaju da središnja druga ugovorna strana koja je pružila kolateral u okviru ugovora o međudjelovanju ne ispunjava obveze.
5. U slučaju da središnja druga ugovorna strana koja je primila kolateral u okviru ugovora o međudjelovanju ne ispunjava obveze, kolateral iz stavaka 1. i 2. odmah se vraća središnjoj drugoj ugovornoj strani koja ga je pružila.
Članak 54.
Odobrenje ugovora o međudjelovanju
1. Ugovor o međudjelovanju podliježe prethodnom odobrenju od strane nadležnih tijela uključenih središnjih drugih ugovornih strana. Primjenjuje se postupak iz članka 17.
2. Nadležna tijela izdaju odobrenje za ugovor o međudjelovanju samo kada uključene središnje druge ugovorne strane imaju odobrenje za poravnanje u skladu s člankom 17. ili kada su priznate u skladu s člankom 25. ili najmanje tri godine imaju odobrenje u skladu s već postojećim nacionalnim sustavom za izdavanje odobrenja, kada su ispunjeni zahtjevi utvrđeni u članku 52. a tehnički uvjeti za poravnanje transakcija u skladu s uvjetima iz ugovora omogućavaju neometano i uredno funkcioniranje financijskih tržišta i kada predmetni ugovor ne narušava učinkovitost nadzora.
3. Kada nadležno tijelo smatra da nisu ispunjeni zahtjevi utvrđeni u stavku 2., ono daje objašnjenja pisanim putem o svojim stajalištima u pogledu rizika drugim nadležnim tijelima i uključenim središnjim drugim ugovornim stranama. Ono također obavješćuje ESMA-u koja izdaje mišljenje o stvarnoj valjanosti stajališta u pogledu rizika kao temelja za odbijanje ugovora o međudjelovanju. Mišljenje ESMA-e stavlja se na raspolaganje svim uključenim središnjim drugim ugovornim stranama. Kada se mišljenje ESMA-e razlikuje od ocjene mjerodavnog nadležnog tijela, to nadležno tijelo ponovno razmatra svoje stajalište, uzimajući u obzir mišljenje ESMA-e.
4. Do 31. prosinca 2012., ESMA izdaje smjernice ili preporuke radi uspostavljanja dosljednih, djelotvornih i učinkovitih procjena ugovora o međudjelovanju, u skladu s postupkom utvrđenim u članku 16. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
ESMA izrađuje nacrte tih smjernica ili preporuka nakon savjetovanja s članovima ESSB-a.
GLAVA VI.
REGISTRACIJA I NADZOR TRGOVINSKOG REPOZITORIJA
POGLAVLJE 1.
Uvjeti i postupci za registraciju trgovinskog repozitorija
Članak 55.
Registracija trgovinskog repozitorija
1. Trgovinski repozitorij se registrira kod ESMA-e za potrebe članka 9.
2. Kako bi bio prihvatljiv za registraciju u skladu s ovim člankom, trgovinski repozitorij je pravna osoba s poslovnim nastanom u Uniji koja ispunjava zahtjeve utvrđene u glavi VII.
3. Registracija trgovinskog repozitorija proizvodi učinke na cijelom području Unije.
4. Registrirani trgovinski repozitorij stalno ispunjava uvjete za registraciju. Trgovinski repozitorij, bez nepotrebnog odlaganja, obavješćuje ESMA-u o svim značajnim promjenama uvjeta za registraciju.
Članak 56.
Zahtjev za registraciju
1. Trgovinski repozitorij podnosi zahtjev za registraciju ESMA-i.
2. ESMA ocjenjuje potpunost zahtjeva u roku 20 radnih dana od primitka zahtjeva.
Ako zahtjev nije potpun, ESMA utvrđuje rok do kojeg trgovinski repozitorij osigurava dodatne informacije.
Nakon što ocijeni da je zahtjev potpun, ESMA o tome obavješćuje trgovinski repozitorij.
3. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuju podaci za zahtjev za registraciju iz stavka 1.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
4. Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti primjene stavka 1., ESMA izrađuje nacrt provedbenih tehničkih standarda kojima se određuje format zahtjeva za registraciju kod ESMA-e.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt provedbenih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Dodjeljuje se ovlast Komisiji za donošenje provedbenih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člankom 15. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 57.
Obavješćivanje nadležnih tijela i savjetovanje s nadležnim tijelima prije registracije
1. Ako je trgovinski repozitorij koji podnosi zahtjev za registraciju subjekt kojemu je nadležno tijelo države članice u kojoj ima poslovni nastan izdalo odobrenje ili ga je registriralo, ESMA, bez nepotrebnog odlaganja obavješćuje to nadležno tijelo i savjetuje se s tim nadležnim tijelom prije registracije trgovinskog repozitorija.
2. ESMA i mjerodavno nadležno tijelo razmjenjuju sve informacije koje su potrebne za registraciju trgovinskog repozitorija kao i za nadzor usklađenosti tog subjekta s uvjetima za registraciju ili za izdavanje odobrenja u državi članici u kojoj ima poslovni nastan.
Članak 58.
Razmatranje zahtjeva
1. ESMA, u roku 40 radnih dana od obavijesti iz trećeg podstavka članka 56. stavka 2., razmatra zahtjev za registraciju na temelju usklađenosti trgovinskog repozitorija s člancima 78. do 81. i donosi detaljno obrazloženu odluku o registraciji ili odluku o odbijanju registracije.
2. Odluka koju donosi ESMA u skladu sa stavkom 1. proizvodi učinke od petog radnog dana od njezina donošenja.
Članak 59.
Obavješćivanje o odlukama ESMA-e o registraciji
1. Kada ESMA donese odluku o registraciji ili odluku o odbijanju ili oduzimanju registracije, ona u roku pet radnih dana o svojoj odluci obavješćuje trgovinski repozitorij, uz navođenje detaljnog obrazloženja.
ESMA bez nepotrebnog odlaganja obavješćuje mjerodavno nadležno tijelo iz članka 57. stavka 1. o svojoj odluci.
2. ESMA o svakoj odluci koju donese u skladu sa stavkom 1. obavješćuje Komisiju.
3. ESMA objavljuje na svojoj internetskoj stranici popis trgovinskih repozitorija registriranih u skladu s ovom Uredbom. Taj se popis ažurira u roku pet radnih dana od donošenja odluke u skladu sa stavkom 1.
Članak 60.
Izvršavanje ovlasti iz članaka 61. do 63.
Ovlasti dodijeljene ESMA-i ili bilo kojem dužnosniku ESMA-e ili bilo kojoj drugoj osobi koju ovlasti ESMA u skladu s člancima 61. do 63. ne smiju se koristiti za zahtijevanje otkrivanja informacija ili dokumenata koji podliježu obvezi čuvanja povjerljivosti.
Članak 61.
Zahtjev za informacijama
1. ESMA može na temelju običnog zahtjeva ili odluke zahtijevati od trgovinskih repozitorija i povezanih trećih strana kojima su trgovinski repozitoriji izdvojili poslovne funkcije ili aktivnosti da pruže sve informacije koje su joj potrebne za obavljanje njenih zadaća u skladu s ovom Uredbom.
2. Prilikom slanja običnog zahtjeva za informacijama u skladu sa stavkom 1., ESMA:
(a)
upućuje na ovaj članak kao pravni temelj za zahtjev;
(b)
navodi svrhu zahtjeva;
(c)
određuje koje su informacije potrebne;
(d)
utvrđuje vremenski rok u kojem treba pružiti informacije;
(e)
obavješćuje osobu od koje se zahtijevaju informacije da nije obvezna pružiti informacije ali da u slučaju dobrovoljnog odgovora na zahtjev, pružene informacije ne smiju biti netočne ili obmanjujuće; i
f)
navodi globu predviđenu člankom 65. u vezi s točkom (a) odjeljka IV. Priloga I. u slučaju davanja netočnih ili obmanjujućih odgovora na postavljana pitanja.
3. Prilikom zahtjeva za dostavljanje podataka u skladu sa stavkom 1. na temelju odluke, ESMA:
(a)
upućuje na ovaj članak kao pravni temelj za zahtjev;
(b)
navodi svrhu zahtjeva;
(c)
određuje koje su informacije potrebne;
(d)
utvrđuje vremenski rok u kojem treba pružiti informacije;
(e)
navodi periodične novčane kazne predviđene člankom 66. ako su dane tražene informacije nepotpune;
(f)
navodi globu predviđenu člankom 65. u vezi s točkom (a) odjeljka IV. Priloga I. u slučaju davanja netočnih ili obmanjujućih odgovora na postavljana pitanja; i
(g)
navodi pravo na podnošenje žalbe protiv odluke Odboru za žalbe ESMA-e i pravo na preispitivanje te odluke od strane Suda pravde Europske unije (Sud) u skladu s člancima 60. i 61. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
4. Osobe navedene u stavku 1. ili njihovi predstavnici i, u slučaju pravnih osoba ili udruženja bez pravne osobnosti, osobe koje su ovlaštene zakonom ili njihovim statutom, dostavljaju tražene informacije. Propisno ovlašteni odvjetnici mogu pružiti informacije u ime svojih klijenata. Potonji ostaju i nadalje u potpunosti odgovorni za nepotpunost, netočnost ili obmanjujuću prirodu pruženih informacija.
5. ESMA bez odlaganja šalje presliku običnog zahtjeva ili njene odluke nadležnom tijelu države članice u kojoj osobe iz stavka 1. na koje se odnosi zahtjev za informacijama imaju domicil ili poslovni nastan.
Članak 62.
Opće istrage
1. S ciljem obavljanja svojih zadaća iz ove Uredbe, ESMA može provoditi potrebne istrage osoba iz članka 61. stavka 1. U tu svrhu, dužnosnici i ostale osobe koje ovlasti ESMA imaju ovlast:
(a)
pregledati svu evidenciju, podatke, postupke i ostale materijale važne za obavljanje njenih zadaća, bez obzira na kojem se mediju čuvaju;
(b)
izraditi ili dobivati ovjerene preslike ili izvode iz te evidencije, podataka, postupaka i ostalih materijala;
(c)
pozvati i tražiti od osoba iz članka 61. stavka 1. ili njihovih predstavnika ili osoblja usmena ili pisana objašnjenja o činjenicama ili dokumentima koji se odnose na predmet i svrhu nadzora i zabilježiti odgovore;
(d)
ispitati sve ostale fizičke ili pravne osobe koje pristanu na takvo ispitivanje radi prikupljanja informacija koje se odnose na predmet istrage;
(e)
tražiti evidenciju telefonskih razgovora i prometa podataka.
2. Dužnosnici i ostale osobe koje je ESMA ovlastila za potrebe istraga iz stavka 1. izvršavaju svoje ovlasti na temelju pisanog ovlaštenja u kojem se navodi predmet i svrha istrage. U tom ovlaštenju se navode i periodične novčane kazne predviđene člankom 66. u slučaju kada tražena evidencija, podaci, postupci ili drugi materijali ili odgovori na pitanja postavljeni osobama iz članka 61. stavka 1. nisu pruženi ili su nepotpuni i globe iz članka 65. u vezi s točkom (b) odjeljka IV. Priloga I., u slučaju netočnih ili obmanjujućih odgovora na pitanja postavljena osobama iz članka 61. stavka 1.
3. Osobe iz članka 61. stavka 1. dužne su se podvrgnuti istragama koje se pokreću na temelju odluke ESMA-e. U odluci se navodi predmet i svrha istrage, periodične novčane kazne predviđene člankom 66., pravni lijekovi koji stoje na raspolaganju u skladu s Uredbom (EU) br. 1095/2010 i pravo na preispitivanje odluke od strane Suda.
4. Pravodobno prije istrage, ESMA obavješćuje nadležno tijelo države članice u kojoj se treba provesti istraga o istrazi i o identitetu ovlaštenih osoba. Dužnosnici dotičnih nadležnih tijela, na zahtjev ESMA-e, pomažu tim ovlaštenim osobama u obavljanju njihovih zadaća. Na zahtjev, istragama mogu prisustvovati i dužnosnici dotičnog nadležnog tijela.
5. Ako je u skladu s nacionalnim pravilima, za zahtjev za evidenciju o telefonskim razgovorima ili prometu podataka iz točke (e) stavka 1. potrebno odobrenje pravosudnog tijela, podnosi se zahtjev za to odobrenje. Zahtjev za to odobrenje može se podnijeti i kao mjera predostrožnosti.
6. Kada se podnosi zahtjev za odobrenje kako je navedeno u stavku 5., nacionalno pravosudno tijelo provjerava autentičnost odluke ESMA-e i provjerava jesu li predviđene prisilne mjere proizvoljne ili prekomjerne u odnosu na predmet istraga. Prilikom provjere proporcionalnosti prisilnih mjera, nacionalno pravosudno tijelo može tražiti od ESMA-e detaljna pojašnjenja, posebno vezano uz razloge za sumnju ESMA-e da je došlo do povrede ove Uredbe i ozbiljnost povrede na koju se sumnja i prirodu uključenosti osobe koja je predmet prisilnih mjera. Međutim, nacionalno pravosudno tijelo ne smije preispitivati potrebu za istragom ili zahtijevati da mu se pruže informacije o spisu ESMA-e. Zakonitost ESMA-ine odluke podliježe jedino preispitivanju od strane Suda nakon postupka navedenog u Uredbi (EU) br. 1095/2010.
Članak 63.
Izravni nadzor
1. S ciljem obavljanja svojih zadaća iz ove Uredbe, ESMA može provoditi sve potrebne izravne nadzore u svim poslovnim prostorima ili na zemljištu pravnih osoba iz članka 61. stavka 1. Kada ispravno vođenje i učinkovitost nadzora to traže, ESMA može provoditi izravni nadzor bez prethodne najave.
2. Dužnosnici i ostale osobe koje imaju ovlaštenje ESMA-e za provođenje izravnog nadzora mogu ući u sve poslovne prostore ili na zemljišta pravnih osoba na temelju odluke o istrazi koju donosi ESMA, i imaju sve ovlasti utvrđene člankom 62. stavkom 1. Oni također imaju ovlast za pečaćenje svih poslovnih prostora i knjiga ili evidencije tijekom nadzora i u mjeri u kojoj je to potrebno za nadzor.
3. Dužnosnici i ostale osobe koje imaju ovlaštenje ESMA-e za provođenje izravnog nadzora izvršavaju svoje ovlasti na temelju pisanog ovlaštenja u kojem se navodi predmet i svrha nadzora i periodične novčane kazne predviđene člankom 66. u slučaju kada se dotične osobe ne podvrgnu nadzoru. Pravodobno prije nadzora, ESMA šalje obavijest o inspekciji nadležnom tijelu države članice u kojoj se treba izvršiti nadzor.
4. Osobe iz članka 61. stavka 1. podvrgavaju se izravnom nadzoru kojeg nalaže odluka ESMA-e. U odluci se navodi predmet i svrha nadzora, određuje datum njegovog početka te navode periodične novčane kazne predviđene člankom 66., pravni lijekovi dostupni u skladu s Uredbom (EU) br. 1095/2010 kao i pravo na preispitivanje te odluke od strane Suda. ESMA donosi te odluke nakon savjetovanja s nadležnim tijelom države članice u kojoj se treba provesti nadzor.
5. Dužnosnici nadležnog tijela države članice u kojoj se treba provesti nadzor kao i osobe koje imaju ovlaštenje ili ih je imenovalo nadležno tijelo države članice u kojoj se treba provesti nadzor, na zahtjev ESMA-e aktivno pomažu dužnosnicima i ostalim osobama koje imaju ovlaštenje ESMA-e. U tu svrhu, oni imaju ovlasti navedene u stavku 2. Na zahtjev, izravnom nadzoru mogu prisustvovati i dužnosnici nadležnog tijela dotične države članice.
6. ESMA može također zahtijevati od nadležnih tijela da provode određene istražne radnje i izravne nadzore predviđene ovim člankom i člankom 62. stavkom 1. u njeno ime. U tu svrhu, nadležna tijela imaju iste ovlasti kao i ESMA kako je utvrđeno ovim člankom i člankom 62. stavkom 1.
7. Kada dužnosnici i ostale osobe u pratnji koje imaju odobrenje ESMA-e ustanove da se određena osoba protivi nadzoru naloženom u skladu s ovim člankom, nadležno tijelo dotične države članice pruža im potrebnu pomoć, i zahtjeva, prema potrebi, pomoć policije ili nekog istovrijednog provedbenog tijela, kako bi im omogućili provođenje izravnog nadzora.
8. Ako je u skladu s nacionalnim zakonom za izravni nadzor iz stavka 1. ili za pomoć iz stavka 7. potrebno dobiti ovlaštenje pravosudnog tijela, podnosi se zahtjev za to ovlaštenje. Zahtjev za to ovlaštenje može se podnijeti i kao mjera predostrožnosti.
9. Kada se podnosi zahtjev za ovlaštenje kako je navedeno u stavku 8., nacionalno pravosudno tijelo provjerava autentičnost ESMA-ine odluke i provjerava jesu li predviđene prisilne mjere proizvoljne ili prekomjerne u odnosu na predmet nadzora. Prilikom provjere proporcionalnosti prisilnih mjera, nacionalno pravosudno tijelo može tražiti ESMA-u za detaljna objašnjenja. Takav zahtjev za detaljnim objašnjenjima može se posebno odnositi na razloge za sumnju ESMA-e da je došlo do povrede ove Uredbe, kao i na ozbiljnost povrede na koju se sumnja i prirodu uključenosti osobe koja je predmet prisilnih mjera. Međutim, nacionalno pravosudno tijelo ne smije preispitivati potrebu za istragom ili zahtijevati da mu se pruže informacije o spisu ESMA-e. Zakonitost ESMA-ine odluke podliježe jedino preispitivanju od strane Suda nakon postupka navedenog u Uredbi (EU) br. 1095/2010.
Članak 64.
Postupovna pravila za poduzimanje nadzornih mjera i nametanje globa
1. Kada u obavljanju svojih zadaća u skladu s ovom Uredbom, ESMA ustanovi da postoje ozbiljne naznake o mogućem postojanju činjenica koje bi mogle predstavljati jednu ili više povreda navedenih u Prilogu I., ESMA imenuje neovisnog istražnog službenika unutar ESMA-e radi istrage o tom predmetu. Imenovani službenik ne smije biti uključen ili ne smije biti osoba koja je izravno ili neizravno bila uključena u nadzor ili u postupak registracije dotičnog trgovinskog repozitorija i on obavlja svoje funkcije neovisno od ESMA-e.
2. Istražni službenik istražuje navedene povrede, uzimajući u obzir sve komentare dobivene od osoba koje su predmet istraga i podnosi ESMA-i kompletan spis s njegovim nalazima.
U cilju obavljanja svojih zadaća, istražni službenik može izvršavati ovlast koja mu daje pravo zahtijevati informacije u skladu s člankom 61. i provoditi istrage i izravne nadzore u skladu s člancima 62. i 63. Prilikom uporabe tih ovlasti, istražni službenik ispunjava uvjete iz članka 60.
Prilikom obavljanja svojih zadaća, istražni službenik ima pristup svim dokumentima i informacijama koje prikupi ESMA tijekom svojih nadzornih aktivnosti.
3. Nakon završetka njegove istrage i prije podnošenja spisa s njegovim nalazima ESMA-i, istražni službenik daje osobama koje su predmet istraga priliku da budu saslušane vezano uz predmete koji se istražuju. Istražni službenik temelji svoje nalaze samo na onim činjenicama koje su dotične osobe imale priliku komentirati.
Pravo dotičnih osoba na obranu u potpunosti se poštuje tijekom istraga u skladu s ovim člankom.
4. Prilikom podnošenja spisa s njegovim nalazima ESMA-i, istražni službenik o toj činjenici obavješćuje osobe koje su predmet istrage. Osobe koje su predmet istrage imaju pravo pristupa spisu, pri čemu se mora uvažavati legitimni interes drugih osoba u pogledu zaštite njihovih poslovnih tajni. Pravo na pristup spisu ne odnosi se na povjerljive informacije koje utječu na treće strane.
5. Na temelju spisa s nalazima istražnog službenika i na zahtjev uključenih osoba a nakon što je saslušala osobe koje su predmet istrage u skladu s člankom 67., ESMA odlučuje jesu li osobe koje su predmet istrage izvršile jednu ili više povreda navedenih u Prilogu I. te u potvrdnom slučaju poduzima nadzornu mjeru u skladu s člankom 73. i nameće globu u skladu s člankom 65.
6. Istražni službenik ne sudjeluje u raspravama ESMA-e i ne intervenira na drugi način u postupku odlučivanja ESMA-e.
7. Komisija donosi daljnje poslovnike za izvršavanje ovlasti za nametanje globa ili periodičnih novčanih kazni, kao i odredbe o pravu na obranu, vremenske odredbe i naplatu globa ili periodičnih novčanih kazni te donosi detaljna pravila o zastari za nametanje i izvršenje kazni.
Pravila iz prvog podstavka donose se pomoću delegiranih akata u skladu s člankom 82.
8. Kada u obavljanju svojih zadaća u skladu s ovom Uredbom, ESMA ustanovi da postoje ozbiljne naznake o mogućem postojanju činjenica koje bi mogle predstavljati kazneno djelo, ESMA upućuje dotične predmete mjerodavnim nacionalnim tijelima radi kaznenog progona. Nadalje, ESMA se suzdržava od nametanja globa ili periodičnih novčanih kazni u slučaju pravomoćne prethodne oslobađajuće presude ili osude koja proizlazi iz identičnih činjenica ili iz sličnih činjenica, u kaznenim postupcima prema nacionalnom pravu.
Članak 65.
Globe
1. Kada, u skladu s člankom 64. stavkom 5., ESMA ustanovi da je trgovinski repozitorij, namjerno ili nemarom, izvršio jednu od povreda navedenih u Prilogu I., ona donosi odluku kojom nameće globu u skladu sa stavkom 2. ovog članka.
Smatra se da je povreda koju je izvršio trgovinski repozitorij izvršena namjerno ako ESMA utvrdi objektivne čimbenike koji pokazuju da je trgovinski repozitorij ili njegovo više rukovodstvo djelovalo s namjerom da izvrši povredu.
2. Temeljni iznosi globa iz stavka 1. određeni su u okviru sljedećih limita:
(a)
za povrede iz točke (c) odjeljka I. Priloga I. i točaka (c) do (g) odjeljka II. Priloga I, i točaka (a) i (b) odjeljka III. Priloga I., globe iznose najmanje 10 000 eura i najviše 20 000 eura;
(b)
za povrede iz točaka (a), (b) i (d) do (h) odjeljka I. Priloga I. i točaka (a), (b) i (h) odjeljka II. Priloga I., globe iznose najmanje 5 000 eura i najviše 10 000 eura.
Prilikom odlučivanja o nižim, srednjim ili višim vrijednostima temeljnog iznosa globa iz prvog podstavka, ESMA uzima u obzir godišnji promet u prethodnoj poslovnoj godini dotičnog trgovinskog repozitorija. Niža vrijednost temeljnog iznosa vrijedi za trgovinske repozitorije s godišnjim prometom ispod 1 milijun eura, srednja vrijednost temeljnog iznosa vrijedi za trgovinske repozitorije s godišnjim prometom između 1 i 5 milijuna eura i viša vrijednost temeljnog iznosa vrijedi za trgovinske repozitorije s godišnjim prometom većim od 5 milijuna eura.
3. Temeljni iznosi navedeni u stavku 2. usklađuju se, prema potrebi, tako da se uzimaju u obzir otežavajući ili olakšavajući čimbenici u skladu s relevantnim koeficijentima navedenima u Prilogu II.
Relevantni otežavajući koeficijenti primjenjuju se jedan po jedan na temeljni iznos. Ako se primjenjuje više od jednog otežavajućeg koeficijenta, temeljnom iznosu se dodaje razlika između temeljnog iznosa i iznosa koji proizlazi iz primjene svakog pojedinog otežavajućeg koeficijenta.
Relevantni olakšavajući koeficijenti primjenjuju se jedan po jedan na temeljni iznos. Ako se primjenjuje više od jednog olakšavajućeg koeficijenta, od temeljnog iznosa oduzima se razlika između temeljnog iznosa i iznosa koji proizlazi iz primjene svakog pojedinog olakšavajućeg koeficijenta.
4. Neovisno o stavcima 2. i 3., iznos globe ne smije premašiti 20 % godišnjeg prometa dotičnog trgovinskog repozitorija u prethodnoj poslovnoj godini ali, ako je trgovinski repozitorij povredom izravno ili neizravno stekao financijsku korist, iznos globe mora biti barem jednak toj koristi.
Kada čin ili propust trgovinskog repozitorija čini više od jedne povrede iz Priloga I., primjenjuje se samo viša globa izračunata u skladu sa stavcima 2. i 3. koja se odnosi na jednu od tih povreda.
Članak 66.
Periodične novčane kazne
1. ESMA odlukom nameće periodične novčane kazne kako bi primorala:
(a)
trgovinski repozitorij da prekine povredu u skladu s odlukom donesenom u skladu s člankom 73. stavkom 1. točkom (a); ili
(b)
osobu iz članka 61. stavka 1.:
i.
da pruži sve informacije koje se traže odlukom u skladu s člankom 61.;
ii.
da se podvrgne istrazi i posebno da pruži potpunu evidenciju, podatke, postupke i druge potrebne materijale i da dopuni i ispravi ostale informacije pružene tijekom istrage koja je pokrenuta odlukom na temelju članka 62.; ili
iii.
da se podvrgne izravnom nadzoru naloženom odlukom donesenom u skladu s člankom 63.
2. Periodična novčana kazna mora biti učinkovita i razmjerna. Periodična novčana kazna nameće se za svaki dan kašnjenja.
3. Neovisno o stavku 2., iznos periodičnih novčanih kazni je 3 % prosječnog dnevnog prometa u prethodnoj poslovnoj godini, ili, u slučaju fizičkih osoba, 2 % prosječnog dnevnog prihoda u prethodnoj kalendarskoj godini. On se izračunava od datuma naznačenog u odluci kojom se nameće periodična novčana kazna.
4. Periodična novčana kazna nameće se za maksimalno razdoblje od šest mjeseci nakon obavijesti o odluci ESMA-e. Nakon isteka tog razdoblja, ESMA preispituje tu mjeru.
Članak 67.
Saslušanje relevantnih osoba
1. Prije donošenja odluke o globi ili periodičnoj novčanoj kazni iz članaka 65. i 66., ESMA daje osobama koje su predmet postupka priliku da budu saslušane u pogledu njenih nalaza. ESMA temelji svoje odluke samo na nalazima koje su osobe koje su predmet postupka imale priliku komentirati.
2. U postupku se u potpunosti poštuje pravo na obranu osoba koje su predmet postupka. Oni imaju pravo na pristup spisu ESMA-e, pri čemu se mora uvažavati legitimni interes drugih osoba u pogledu zaštite njihovih poslovnih tajni. Pravo na pristup spisu ne odnosi se na povjerljive informacije ili interne pripremne dokumente ESMA-e.
Članak 68.
Objava, priroda, izvršenje i dodjela globa i periodičnih novčanih kazni
1. ESMA javno objavljuje svaku globu i periodičnu novčanu kaznu nametnutu u skladu s člancima 65. i 66. osim ako bi takva objava ozbiljno ugrozila financijska tržišta ili prouzročila nerazmjernu štetu uključenim stranama. Takva objava ne smije sadržavati osobne podatke u smislu Uredbe (EZ) br. 45/2001.
2. Globe i periodične novčane kazne nametnute u skladu s člancima 65. i 66. su administrativne prirode.
3. Kada ESMA odluči da neće nametnuti globe ili novčane kazne, ona o tome obavješćuje Europski parlament, Vijeće, Komisiju i nadležna tijela dotične države članice i navodi razloge za svoju odluku.
4. Globe i periodične novčane kazne nametnute u skladu s člancima 65. i 66. su izvršive.
Izvršenje se uređuje pravilima građanskog postupka koji je na snazi u državi na čijem se području provodi. Nalog za njezino izvršenje prilaže se uz odluku, bez drugih formalnosti osim provjere vjerodostojnosti odluke, koju provodi tijelo koje u tu svrhu imenuje vlada svake države članice i o kojem obavješćuje ESMA-u i Sud.
Kada su te formalnosti ispunjene na zahtjev zainteresirane strane, ona može nastaviti s izvršenjem u skladu s nacionalnim pravom, iznoseći slučaj neposredno pred nadležno tijelo.
Izvršenje se može obustaviti samo odlukom Suda. Međutim, sudovi dotične države članice imaju nadležnost nad pritužbama da je izvršenje provedeno na neodgovarajući način.
5. Iznosi globa i periodičnih novčanih plaćanja dodjeljuju se općem proračunu Europske unije.
Članak 69.
Preispitivanje od strane Suda
Sud ima punu nadležnost za preispitivanje odluka kojima je ESMA nametnula globu ili periodičnu novčanu kaznu. On može poništiti, smanjiti ili povećati nametnutu globu ili periodičnu novčanu kaznu.
Članak 70.
Izmjene Priloga II.
Kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima, Komisija ima ovlast za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 82. vezano uz mjere za izmjenu Priloga II.
Članak 71.
Oduzimanje registracije
1. Ne dovodeći u pitanje članak 73., ESMA oduzima registraciju trgovinskom repozitoriju ako trgovinski repozitorij:
(a)
se izričito odrekne registracije ili u posljednjih šest mjeseci nije pružao usluge;
(b)
je dobio registraciju na temelju lažnih navoda ili na neki drugi nezakonit način;
(c)
više ne ispunjava uvjete pod kojima je registriran.
2. ESMA bez nepotrebnog odlaganja obavješćuje mjerodavno nadležno tijelo iz članka 57. stavka 1. o odluci o oduzimanju registracije trgovinskom repozitoriju.
3. Nadležno tijelo države članice u kojoj trgovinski repozitorij obavlja svoje usluge i aktivnosti i koje smatra da je ispunjen jedan od uvjeta iz stavka 1., može zahtijevati od ESMA-e da preispita jesu li ispunjeni uvjeti za oduzimanje registracije trgovinskom repozitoriju. Kada ESMA odluči ne oduzeti registraciju dotičnom trgovinskom repozitoriju, ona opširno obrazlaže svoju odluku.
4. Nadležno tijelo iz stavka 3. je tijelo određeno u skladu s člankom 22.
Članak 72.
Naknade za nadzor
1. ESMA zaračunava naknade trgovinskim repozitorijima u skladu s ovom Uredbom i u skladu s delegiranim aktima donesenim u skladu sa stavkom 3. Te naknade u potpunosti pokrivaju potrebne izdatke ESMA-e vezano uz registraciju i nadzor trgovinskog repozitorija i nadoknade troškova koje nadležna tijela mogu imati u obavljanju zadaća u skladu s ovom Uredbom, a posebno kao rezultat delegiranja zadaća u skladu s člankom 74.
2. Iznos naknade zaračunate trgovinskom repozitoriju pokriva sve administrativne troškove ESMA-e koji se odnose na njegovu registraciju i aktivnosti nadzora i razmjeran je prometu dotičnog trgovinskog repozitorija.
3. Komisija donosi delegirani akt u skladu s člankom 82. radi daljnjeg određivanja vrsta naknada, predmeta vezano uz koje se plaćaju naknade, iznosa naknada i načina na koji se one plaćaju.
Članak 73.
Nadzorne mjere ESMA-e
1. Kada, u skladu s člankom 64. stavkom 5., ESMA ustanovi da je trgovinski repozitorij izvršio neku od povreda navedenih u Prilogu I., ona donosi jednu ili više sljedećih odluka:
(a)
zahtijeva od trgovinskog repozitorija da prekine povredu;
b)
nameće globe u skladu s člankom 65.;
(c)
izdaje javne obavijesti;
(d)
kao zadnje rješenje, oduzima registraciju trgovinskom repozitoriju.
2. Pri donošenju odluka iz stavka 1., ESMA uzima u obzir prirodu i ozbiljnost povrede, vodeći računa o sljedećim kriterijima:
(a)
trajanje i učestalost povrede;
(b)
jesu li povredom otkrivene ozbiljne ili sistemske slabosti u postupcima društva ili u njegovim sustavima za upravljanje ili internim kontrolama;
(c)
je li povreda prouzrokovala, olakšala ili je na neki drugi način povezana s financijskim kaznenim djelima;
(d)
je li povreda izvršena namjerno ili je uzrokovana nemarom.
3. Bez nepotrebnog odlaganja, ESMA obavješćuje dotični trgovinski repozitorij o svakoj odluci koju donese u skladu sa stavkom 1., i dostavlja je nadležnim tijelima država članica i Komisiji. Ona javno objavljuje svaku takvu odluku na svojoj internetskoj stranici u roku 10 radnih dana od dana njenog donošenja.
Prilikom javne objave svoje odluke kako je navedeno u prvom podstavku, ESMA također javno objavljuje pravo dotičnog trgovinskog repozitorija na podnošenje žalbe na odluku, činjenicu, ovisno o slučaju, da je ta žalba podnesena i uz navođenje da ta žalba nema odgodni učinak kao i činjenicu da Odbor za žalbe ESMA-e može odgoditi primjenu osporene odluke u skladu s člankom 60. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 74.
Delegiranje zadaća nadležnim tijelima od strane ESMA-e
1. Kada je to potrebno za pravilno obavljanje nadzorne zadaće, ESMA može delegirati određene nadzorne zadaće nadležnom tijelu države članice u skladu sa smjernicama koje izdaje ESMA sukladno članku 16. Uredbe (EU) br. 1095/2010. Takve određene nadzorne zadaće mogu, posebno, uključivati ovlast za traženje informacija u skladu s člankom 61. i za provođenje istraga i izravnih nadzora u skladu s člankom 62. i člankom 63. stavkom 6.
2. Prije delegiranja određene zadaće, ESMA se savjetuje s mjerodavnim nadležnim tijelom. To savjetovanje se odnosi na:
(a)
opseg zadaće koja se delegira;
(b)
rokove za obavljanje te zadaće; i
(c)
prijenos potrebnih informacija ESMA-i i od strane ESMA-e.
3. U skladu s uredbom o naknadama koju je donijela Komisija u skladu s člankom 72. stavkom 3., ESMA nadležnom tijelu nadoknađuje troškove koje je ono imalo kao rezultat obavljanja delegiranih zadaća.
4. ESMA preispituje odluku iz stavka 1. u primjerenim vremenskim razmacima. Delegiranje se može povući u bilo kojem trenutku.
5. Delegiranje zadaća ne utječe na odgovornost ESMA-e i ne ograničava mogućnost da ESMA obavlja i nadgleda delegiranu aktivnost. Nadzorne odgovornosti iz ove Uredbe, uključujući odluke o registraciji, konačne ocjene i daljnje odluke o povredama se ne smiju delegirati.
POGLAVLJE 2.
Odnosi s trećim zemljama
Članak 75.
Istovrijednost i međunarodni sporazumi
1. Komisija može donijeti provedbeni akt kojim određuje da pravni i nadzorni sustavi treće zemlje osiguravaju:
(a)
usklađenost trgovinskih repozitorija koji imaju odobrenje u toj trećoj zemlji s pravno obvezujućim zahtjevima koji su istovrijedni onima utvrđenim ovom Uredbom;
(b)
stalan učinkovit nadzor i izvršenje trgovinskih repozitorija u toj trećoj zemlji; i
(c)
postojanje jamstva čuvanja profesionalne tajne i zaštite poslovnih tajni koje trećim stranama otkrivaju tijela i njihova istovrijednost onima navedenima u ovoj Uredbi.
Taj se provedbeni akt donosi u skladu s kontrolnim postupkom iz članka 86. stavka 2.
2. Prema potrebi, a u svakom slučaju nakon donošenja provedbenog akta kako je navedeno u stavku 1., Komisija podnosi Vijeću preporuke za sklapanje međunarodnih sporazuma s relevantnim trećim zemljama o zajedničkom pristupu i razmjeni informacija o ugovorima o izvedenicama koje se nalaze u trgovinskim repozitorijima s poslovnim nastanom u tim trećim zemljama, na način kojim se tijelima Unije, uključujući ESMA-u, osigurava neposredan i stalan pristup svim potrebnim informacijama za obavljanje njihovih zadaća.
3. Nakon sklapanja sporazuma iz stavka 2., i u skladu s njima, ESMA uspostavlja dogovore o suradnji s nadležnim tijelima relevantnih trećih zemalja. Tim se dogovorima određuje barem sljedeće:
(a)
mehanizam za razmjenu informacija između ESMA-e i drugih tijela Unije odgovornih u skladu s ovom Uredbom s jedne strane i mjerodavnih nadležnih tijela dotičnih trećih zemalja, s druge strane; i
(b)
postupke koji se odnose na koordinaciju nadzornih aktivnosti.
4. ESMA primjenjuje Uredbu (EZ) br. 45/2001 vezano uz prijenos osobnih podataka trećoj zemlji.
Članak 76.
Dogovori o suradnji
Mjerodavna tijela trećih zemalja u čijim jurisdikcijama nema trgovinskih repozitorija s poslovnim nastanom, mogu kontaktirati ESMA-u s ciljem uspostavljanja dogovora o suradnji radi pristupa informacijama o ugovorima o izvedenicama koje se vode u trgovinskim repozitorijima u Uniji.
ESMA može uspostaviti dogovore o suradnji s relevantnim tijelima radi pristupa informacijama o ugovorima o izvedenicama koje se vode u trgovinskim repozitorijima u Uniji koje ta tijela trebaju radi ispunjavanja njihovih odgovornosti i mandata, pod uvjetom postojanja jamstva čuvanja profesionalne tajne i zaštite poslovnih tajni koje ta tijela dijele s trećim stranama.
Članak 77.
Priznavanje trgovinskih repozitorija
1. Trgovinski repozitorij s poslovnim nastanom u trećoj zemlji može pružati svoje usluge i aktivnosti subjektima s poslovnim nastanom u Uniji za potrebe članka 9. tek nakon što ga prizna ESMA u skladu sa stavkom 2.
2. Trgovinski repozitorij iz stavka 1. podnosi ESMA-i svoj zahtjev za priznavanjem zajedno sa svim potrebnim informacijama, što uključuje barem informacije potrebne za provjeru ima li trgovinski repozitorij odobrenje i podliježe li učinkovitom nadzoru u trećoj zemlji:
a)
koju je priznala Komisija, na temelju provedbenog akta u skladu s člankom 75. stavkom 1. kao zemlju s istovrijednim i izvršivim regulatornim i nadzornim okvirom;
(b)
koja je sklopila međunarodni sporazum s Unijom u skladu s člankom 75. stavkom 2.; i
(c)
koja je sklopila dogovore o suradnji u skladu s člankom 75. stavkom 3. kako bi osigurala da tijela Unije, uključujući ESMA-u, imaju neposredan i stalan pristup svim potrebnim informacijama.
U roku 30 radnih dana od primitka zahtjeva, ESMA ocjenjuje potpunost zahtjeva. Ako zahtjev nije potpun, ESMA utvrđuje rok do kojeg trgovinski repozitorij koji podnosi zahtjev osigurava dodatne informacije.
U roku 180 radnih dana od podnošenja potpunog zahtjeva, ESMA obavješćuje pisanim putem trgovinski repozitorij koji podnosi zahtjev, uz navođenje detaljnog obrazloženja, o odobravanju ili odbijanju priznavanja.
ESMA objavljuje na svojoj internetskoj stranici popis trgovinskih repozitorija priznatih u skladu s ovom Uredbom.
GLAVA VII.
ZAHTJEVI ZA TRGOVINSKE REPOZITORIJE
Članak 78.
Opći zahtjevi
1. Trgovinski repozitorij ima pouzdane sustave upravljanja s jasnom organizacijskom strukturom i dobro određenim, transparentnim i dosljednim linijama odgovornosti i primjerene mehanizme unutarnje kontrole i dobre administrativne i računovodstvene postupke koji sprečavaju otkrivanje povjerljivih informacija.
2. Trgovinski repozitorij održava i upravlja učinkovitim pisanim organizacijskim i administrativnim aranžmanima za identifikaciju i upravljanje svim mogućim sukobima interesa koji se odnose na njegove direktore, zaposlenike ili osobe koje su izravno ili neizravno s njima usko povezane.
3. Trgovinski repozitorij uspostavlja primjerene politike i postupke kojima se može osigurati njegova usklađenost, kao i usklađenost njegovih direktora i zaposlenika, sa svim odredbama ove Uredbe.
4. Trgovinski repozitorij održava i upravlja primjerenom organizacijskom strukturom koja osigurava kontinuitet i uredno funkcioniranje trgovinskog repozitorija u obavljanju njegovih usluga i aktivnosti. On se koristi primjerenim i proporcionalnim sustavima, sredstvima i postupcima.
5. Kada trgovinski repozitorij nudi pomoćne usluge poput potvrde trgovanja, usklađivanja trgovanja, upravljanja kreditnim događajima, usklađivanja ili kompresije portfelja, trgovinski repozitorij operativno odvaja te pomoćne usluge od funkcije trgovinskog repozitorija središnjeg prikupljanja i vođenja evidencije o izvedenicama.
6. Više rukovodstvo i članovi odbora trgovinskog repozitorija imaju dovoljno dobar ugled i dovoljno iskustva kako bi osigurali pouzdano i razborito upravljanje trgovinskim repozitorijem.
7. Trgovinski repozitorij ima objektivne, nediskriminirajuće i javno objavljene zahtjeve za pristup društava koja podliježu obvezi izvješćivanja iz članka 9. Trgovinski repozitorij daje pružateljima usluga nediskriminirajući pristup informacijama koje se vode u trgovinskom repozitoriju, pod uvjetom da su relevantne druge ugovorne strane suglasne s time. Kriteriji koji ograničavaju pristup dopušteni su samo pod uvjetom da oni imaju za cilj kontrolu rizika za podatke koji se vode u trgovinskom repozitoriju.
8. Trgovinski repozitorij javno objavljuje cijene i naknade povezane s uslugama koje se pružaju u skladu s ovom Uredbom. On objavljuje cijene i naknade za svaku pruženu uslugu posebno, uključujući diskonte i rabate i uvjete pod kojima se ostvaruje korist od tih smanjenja. On izvještajnim subjektima omogućava zaseban pristup pojedinačnim uslugama. Cijene i naknade koje zaračunava trgovinski repozitorij temelje se na troškovima.
Članak 79.
Operativna pouzdanost
1. Trgovinski repozitorij utvrđuje izvore operativnog rizika i minimalizira ih kroz razvoj odgovarajućih sustava, kontrola i postupaka. Ti sustavi su pouzdani i sigurni i imaju dovoljne kapacitete za obradu primljenih informacija.
2. Trgovinski repozitorij uspostavlja, provodi i održava primjerenu politiku kontinuiteta poslovanja i plan oporavka od kriznih situacija koji imaju za cilj osigurati održavanje njegovih funkcija, pravovremeni oporavak operacija i ispunjavanje obveza trgovinskog repozitorija. Taj plan osigurava barem uspostavu rezervnih kapaciteta.
3. Trgovinski repozitorij kojemu je oduzeta registracija osigurava urednu zamjenu i prijenos podataka drugim trgovinskim repozitorijima i preusmjeravanje izvještajnih tokova drugim trgovinskim repozitorijima.
Članak 80.
Zaštita i evidentiranje
1. Trgovinski repozitorij osigurava povjerljivost, integritet i zaštitu informacija primljenih u skladu s člankom 9.
2. Trgovinski repozitorij se može koristiti podacima koje primi u skladu s ovom Uredbom u komercijalne svrhe ako su relevantne druge ugovorne strane dale suglasnost za to.
3. Trgovinski repozitorij odmah evidentira informacije primljene u skladu s člankom 9. i drži ih najmanje 10 godina nakon prekida predmetnih ugovora. Za dokumentiranje promjena u pohranjenim podacima, on se koristi pravovremenim i učinkovitim postupcima evidentiranja.
4. Trgovinski repozitorij izračunava pozicije po vrstama izvedenica i po izvještajnom subjektu na temelju dostavljenih izvješća o ugovorima o izvedenicama u skladu s člankom 9.
5. Trgovinski repozitorij pravovremeno omogućava stranama u ugovoru pristup i ispravak informacija o tom ugovoru.
6. Trgovinski repozitorij poduzima sve odgovarajuće korake za sprečavanje zlouporabe informacija koje se vode u njegovim sustavima.
Fizička osoba koja je usko povezana s trgovinskim repozitorijem ili pravna osoba koja je u odnosu matičnog društva ili društva kćeri s trgovinskim repozitorijem, ne smije se koristiti povjerljivim informacijama koje se evidentiraju u trgovinskom repozitoriju u komercijalne svrhe.
Članak 81.
Transparentnost i dostupnost podataka
1. Trgovinski repozitorij redovito i na lako dostupan način, objavljuje zbirne pozicije prema vrstama izvedenica iz ugovora koji su mu prijavljeni.
2. Trgovinski repozitorij prikuplja i održava podatke i osigurava da subjekti iz stavka 3. imaju izravan i trenutačan pristup podacima o ugovorima o izvedenicama koji su im potrebni za ispunjavanje njihovih odnosnih odgovornosti i mandata.
3. Trgovinski repozitorij stavlja na raspolaganje potrebne informacije sljedećim subjektima kako bi im omogućio ispunjavanje njihovih odnosnih odgovornosti i mandata:
(a)
ESMA-i;
(b)
ESRB-u;
(c)
nadležnom tijelu odgovornom za nadzor pristupa središnjih drugih ugovornih strana trgovinskom repozitoriju;
(d)
nadležnom tijelu odgovornom za nadzor mjesta trgovanja prijavljenih ugovora;
(e)
relevantnim članovima ESSB-a;
(f)
mjerodavnim tijelima treće zemlje koja je sklopila međunarodni sporazum s Unijom kako je navedeno u članku 75.;
(g)
nadzornim tijelima imenovanima u skladu s člankom 4. Direktive 2004/25/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o ponudama za preuzimanje (32);
(h)
relevantnim tijelima Unije za vrijednosne papire i tržišta kapitala;
(i)
relevantnim tijelima treće zemlje koja su sklopila dogovore o suradnji s ESMA-om kako je navedeno u članku 76.;
(j)
Agenciji za suradnju energetskih regulatora.
4. ESMA daje ostalim relevantnim tijelima Unije informacije potrebne za obavljanje njihovih zadaća.
5. Kako bi se osigurala dosljedna primjena ovog članka, ESMA, nakon savjetovanja s članovima ESSB-a, izrađuje nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se određuje učestalost i pojedinosti vezano uz informacije iz stavaka 1. i 3. kao i operativni standardi potrebni radi agregiranja i usporedbe podataka između repozitorija i radi omogućavanja pristupa subjektima iz stavka 3., prema potrebi. Nacrt regulatornih tehničkih standarda nastoji osigurati da se informacijama objavljenim u skladu sa stavkom 1. ne može otkriti identitet strane u ugovoru.
ESMA dostavlja Komisiji navedeni nacrt regulatornih tehničkih standarda do 30. rujna 2012.
Delegira se ovlast Komisiji za donošenje regulatornih tehničkih standarda iz prvog podstavka u skladu s člancima 10. do 14. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
Članak 82.
Postupak delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata daje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima ovim člankom.
2. Delegiranje ovlasti iz članka 1. stavka 6., članka 64. stavka 7., članka 70., članka 72. stavka 3. i članka 85. stavka 2. daje se Komisiji na neodređeno razdoblje.
3. Prije donošenja delegiranog akta, Komisija se nastoji savjetovati s ESMA-om.
4. Europski parlament ili Vijeće mogu u bilo kojem trenutku opozvati delegaciju ovlasti iz članka 1. stavka 6., članka 64. stavka 7., članka 70., članka 72. stavka 3. i članka 85. stavka 2. Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Odluka o opozivu proizvodi učinke prvog dana od njezine objave u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum utvrđen u toj odluci. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
5. Istodobno, čim donese delegirani akt, Komisija ga priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
6. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 1. stavkom 6., člankom 64. stavkom 7., člankom 70., člankom 72. stavkom 3. i člankom 85. stavkom 2. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće ne uloži nikakav prigovor u roku tri mjeseca od njegovog priopćenja Europskom parlamentu i Vijeću ili ako, prije isteka tog razdoblja, Europski parlament ili Vijeće obavijeste Komisiju da neće uložiti prigovor. Ovaj se rok može produljiti za tri mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
GLAVA VIII.
OPĆE ODREDBE
Članak 83.
Profesionalna tajna
1. Obveza čuvanja profesionalne tajne primjenjuje se na sve osobe koje rade ili su radile za nadležna tijela određena u skladu s člankom 22. i tijela iz članka 81. stavka 3., za ESMA-u, ili za revizore i stručnjake koji djeluju po nalogu nadležnih tijela ili ESMA-e. Povjerljive informacije koje su te osobe primile tijekom obavljanja svojih zadaća ne smiju se otkriti drugim osobama ili tijelima, osim u sažetom ili zbirnom obliku tako da se ne mogu pojedinačno identificirati središnje druge ugovorne strane, trgovinski repozitoriji ili neke druge osobe, ne dovodeći u pitanje slučajeve iz kaznenog ili poreznog prava ili iz ove Direktive.
2. U slučaju stečaja ili prisilne likvidacije središnje druge ugovorne strane, povjerljive informacije koje se ne odnose na treće strane mogu se otkriti u građanskom ili trgovačkom postupku, ako je to potrebno za provođenje postupka.
3. Ne dovodeći u pitanje slučajeve koje pokriva kazneno ili porezno pravo, nadležna tijela, ESMA, ostala tijela ili fizičke ili pravne osobe koje nisu nadležna tijela koja primaju povjerljive informacije u skladu s ovom Uredbom, mogu se tim informacijama koristiti samo u okviru obavljanja svojih zadaća i izvršavanja svojih funkcija, u slučaju nadležnih tijela u okviru ove Uredbe ili, u slučaju drugih tijela, pravnih ili fizičkih osoba u svrhu za koju su im te informacije dostavljene ili u okviru upravnih ili sudskih postupaka koji se posebno odnose na izvršavanje tih funkcija, ili oboje. Ako su ESMA, nadležno tijelo ili neko drugo tijelo ili osoba koja daje podatke dali svoju suglasnost, tijelo koje prima informacije se može njima koristiti u druge nekomercijalne svrhe.
4. Sve povjerljive informacije primljene, razmijenjene ili prenijete drugima u skladu s ovom Uredbom podliježu obvezi čuvanja profesionalne tajne utvrđene u stavcima 1., 2. i 3. Međutim, ovi uvjeti ne sprečavaju ESMA-u, nadležna tijela ili mjerodavne središnje banke da razmjenjuju ili prenose povjerljive informacije u skladu s ovom Uredbom i s drugim zakonodavstvom koje se primjenjuje na investicijska društva, kreditne institucije, mirovinske fondove, UCITS-e, upravitelje alternativnih investicijskih fondova, posrednike u osiguranju i reosiguranju, društva za osiguranje, uređena tržišta ili tržišne operatere, ili na neki drugi način uz suglasnost nadležnog tijela ili nekog drugog tijela ili fizičke ili pravne osobe koji su dostavili informacije.
5. Stavci 1., 2. i 3. ne sprečavaju nadležna tijela da u skladu sa svojim nacionalnim pravom razmjenjuju ili prenose povjerljive informacije koje nisu primili od nadležnog tijela druge države članice.
Članak 84.
Razmjena informacija
1. Nadležna tijela, ESMA i ostala mjerodavna tijela, bez nepotrebnog odlaganja, dostavljaju jedni drugima informacije potrebne za obavljanje svojih zadaća.
2. Nadležna tijela, ESMA, ostala mjerodavna tijela i ostala tijela ili fizičke i pravne osobe koje primaju povjerljive informacije u obavljanju svojih zadaća u skladu s ovom Uredbom koriste se tim informacijama samo u obavljanju svojih zadaća.
3. Nadležna tijela dostavljaju informacije relevantnim članovima ESSB-a kada je ta informacija važna za obavljanje njihovih zadaća.
GLAVA IX.
PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 85.
Izvješća i preispitivanje
1. Do 17. kolovoza 2015., Komisija preispituje i priprema opće izvješće o ovoj Uredbi. Komisija podnosi to izvješće Europskom parlamentu i Vijeću, zajedno s eventualnim odgovarajućim prijedlozima.
Komisija posebno:
(a)
ocjenjuje, u suradnji s članovima ESSB-a, potrebu za mjerama kojima se središnjim drugim ugovornim stranama olakšava pristup instrumentima likvidnosti središnje banke;
(b)
ocjenjuje, u suradnji s ESMA-om i relevantnim tijelima sektora, sistemsku važnost transakcija OTC izvedenicama nefinancijskih društava i, posebno, učinak ove Uredbe na uporabu OTC izvedenica od strane nefinancijskih društava;
(c)
ocjenjuje, na temelju iskustva, funkcioniranje nadzornog okvira za središnje druge ugovorne strane i učinkovitost kolegija supervizora, odnosne modalitete glasovanja utvrđene u članku 19. stavku 3. i ulogu ESMA-e, posebno tijekom postupka izdavanja odobrenja središnjim drugim ugovornim stranama;
(d)
ocjenjuje, u suradnji s ESMA-om i ESRB-om, učinkovitost zahtjeva za iznosom nadokande u ograničavanju procikličnosti i potrebu za definiranjem dodatnih intervencijskih kapaciteta u tom području;
(e)
ocjenjuje u suradnji s ESMA-om razvoj politika središnje druge ugovorne strane o zahtjevima za iznosom nadoknade i zahtjevima osiguranja vezano uz kolateral i njihovoj prilagodbi specifičnim aktivnostima i profilima rizičnosti njihovih korisnika.
Ocjena iz točke (a) iz prvog podstavka uzima u obzir rezultate tekućih aktivnosti između središnjih banaka na razini Unije i na međunarodnoj razini. Ocjena također uzima u obzir načelo neovisnosti središnjih banaka i njihovo diskrecijsko pravo na pružanje pristupa instrumentima likvidnosti kao i mogući neplanirani učinak na ponašanje središnjih drugih ugovornih strana ili unutarnje tržište. Eventualni prateći prijedlozi ne smiju, izravno ili neizravno, diskriminirati neku državu članicu ili grupu država članica kao mjesto za usluge poravnanja.
2. Do 17. kolovoza 2014., Komisija priprema izvješće, nakon savjetovanja s ESMA-om i EIOPA-om, kojim ocjenjuje napredak koji su ostvarile i napore koje su uložile središnje druge ugovorne strane u razvoju tehničkih rješenja za prijenos negotovinskog kolaterala kao varijacijske iznose nadoknade od strane mirovinskih sustava, kao i potrebu za mjerama kojima se olakšava takvo rješenje. Ako Komisija smatra da nisu uloženi potrebni napori za razvoj primjerenih tehničkih rješenja i da je učinak središnjeg poravnanja ugovora o izvedenicama na mirovine budućih umirovljenika i dalje nepovoljan, ona ima ovlast donijeti delegirane akte u skladu s člankom 82. za produljenje trogodišnjeg razdoblja iz članka 89. stavka 1. jednom za dvije godine i jednom za godinu dana.
3. ESMA podnosi Komisiji izvješća:
(a)
o primjeni obveze poravnanja u skladu s glavom II. i posebno o odsutnosti obveze poravnanja za ugovore o OTC izvedenicama koji su sklopljeni prije dana stupanja na snagu ove Uredbe;
(b)
o primjeni postupka utvrđivanja u skladu s člankom 5. stavkom 3.;
(c)
o primjeni zahtjeva o odvajanju utvrđenima u članku 39.;
(d)
o proširenju opsega ugovora o međudjelovanju u skladu s glavom V. na transakcije vrstama financijskih instrumenata osim prenosivih vrijednosnih papira i instrumenata tržišta novca;
(e)
o pristupu središnjih drugih ugovornih strana mjestima trgovanja, učincima na konkurentnost pojedinih praksi i utjecaju na fragmentaciju likvidnosti;
(f)
o kadrovskim potrebama ESMA-e i potrebama za sredstvima koje proizlaze iz njenog preuzimanja ovlasti i zadaća u skladu s ovom Uredbom;
(g)
o učinku primjene dodatnih zahtjeva od strane država članica u skladu s člankom 14. stavkom 5.
Ta izvješća se dostavljaju Komisiji do 30. rujna 2014. za potrebe stavka 1. Ona se podnose i Europskom parlamentu i Vijeću.
4. Komisija, u suradnji s državama članicama i ESMA-om te nakon traženja ocjene ESRB-a, sastavlja godišnje izvješće kojim ocjenjuje mogući sistemski rizik i troškovne implikacije ugovora o međudjelovanju.
Težište izvješća je barem broj i složenost takvih dogovora te adekvatnost sustava i modela za upravljanje rizicima. Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću, zajedno s eventualnim odgovarajućim prijedlozima.
ESRB pruža Komisiji svoju ocjenu mogućeg sistemskog rizika ugovora o međudjelovanju.
5. ESMA podnosi Europskom parlamentu, Vijeću i Komisiji godišnje izvješće o kaznama koje su nametnula nadležna tijela kao i o nadzornim mjerama, globama i periodičnim novčanim kaznama.
Članak 86.
Postupak Odbora
1. Europski odbor za vrijednosne papire koji je osnovan Odlukom Komisije 2001/528/EZ (33) pomaže Komisiji. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 87.
Izmjena Direktive 98/26/EZ
1. U članku 9. stavku 1. Direktive 98/26/EZ, dodaje se sljedeći podstavak:
„Kada upravitelj sustava pruži kolateralno jamstvo upravitelju drugog sustava vezano uz sustav koji je u odnosu međudjelovanja, na prava upravitelja sustava pružatelja kolaterala na to kolateralno jamstvo ne smije utjecati stečajni postupak protiv upravitelja sustava primatelja.”.
2. Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s točkom 1. do 17. kolovoza 2014. One o tome odmah obavješćuju Komisiju.
Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na Direktivu 98/26/EZ ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
Članak 88.
Internetske stranice
1. ESMA održava internetsku stranicu koja pruža podatke o sljedećem:
(a)
ugovorima prihvatljivim za obvezu poravnanja u skladu s člankom 5.;
(b)
kaznama nametnutima za kršenja članaka 4., 5. i 7. do 11.;
(c)
središnjim drugim ugovornim stranama koje imaju odobrenje za pružanje usluga ili aktivnosti u Uniji a koje imaju poslovni nastan u Uniji i o uslugama ili aktivnostima za koje imaju odobrenje da ih pružaju ili obavljaju, te o vrstama financijskih instrumenata obuhvaćenih njihovim odobrenjem.
(d)
kaznama nametnutima za kršenje glava IV. i V.;
(e)
središnjim drugim ugovornim stranama koje imaju odobrenje za pružanje usluga ili aktivnosti u Uniji a koje imaju poslovni nastan u trećoj zemlji i o uslugama ili aktivnostima za koje imaju odobrenje da ih pružaju ili obavljaju, te o vrstama financijskih instrumenata obuhvaćenih njihovim odobrenjem;
(f)
trgovinskim repozitorijima koji imaju odobrenje za pružanje usluga ili aktivnosti u Uniji;
(g)
globama i periodičnim novčanim kaznama nametnutima u skladu s člancima 65. i 66.;
(h)
javnom registru iz članka 6.
2. Za potrebe točaka (b), (c) i (d) stavka 1., nadležna tijela održavaju internetske stranice koje su povezane s internetskom stranicom ESMA-e.
3. Sve internetske stranice iz ovog članka javno su dostupne i redovito se ažuriraju i pružaju informacije u jasnom obliku.
Članak 89.
Prijelazne odredbe
1. Tijekom razdoblja od tri godine nakon stupanja na snagu ove Uredbe, obveza poravnanja iz članka 4. ne primjenjuje se na ugovore o OTC izvedenicama koji objektivno mjerljivo smanjuju investicijske rizike koji su izravno povezani s financijskom solventnošću mirovinskih sustava kako su utvrđeni u članku 2. stavku 10. Prijelazno razdoblje također se primjenjuje na subjekte osnovane za potrebe pružanja naknade članovima mirovinskih sustava u slučaju neispunjavanja obveza.
Ugovori o OTC izvedenicama koji bi inače podlijegali obvezi poravnanja u skladu s člankom 4., sklopljeni od strane tih subjekata tijekom tog razdoblja podliježu zahtjevima utvrđenima u članku 11.
2. Vezano uz mirovinske sustave iz članka 2. stavka 10. točaka (c) i (d), izuzeće iz stavka 1. ovog članka odobrava mjerodavno nadležno tijelo za vrste subjekata ili vrste aranžmana. Nakon primitka zahtjeva, nadležno tijelo obavješćuje ESMA-u i EIOPA-u. U roku 30 kalendarskih dana od primitka obavijesti, ESMA, nakon savjetovanja s EIOPA-om, izdaje mišljenje o ocjeni usklađenosti vrste subjekata ili vrste aranžmana s člankom 2. stavkom 10. točkom (c) ili (d) kao i o razlozima zbog kojih je izuzeće opravdano uslijed poteškoća u ispunjavanju zahtjeva za varijacijskim iznosom nadoknade. Nadležno tijelo odobrava izuzeće samo kada se u potpunosti uvjeri da je određena vrsta subjekata ili vrsta aranžmana usklađena s člankom 2. stavkom 10. točkom (c) ili (d) i da imaju poteškoće u ispunjavanju zahtjeva za varijacijskim iznosom nadoknade. Nadležno tijelo donosi odluku u roku deset radnih dana od primitka mišljenja ESMA-e, uvažavajući to mišljenje. Ako se nadležno tijelo na slaže s mišljenjem ESMA-e, ono navodi detaljne razloge i objašnjenje svakog značajnog odstupanja od tog mišljenja.
ESMA objavljuje na svojoj internetskoj stranici popis vrsta subjekata i vrsta aranžmana iz članka 2. stavka 10. točke (c) i (d) kojima je odobreno izuzeće u skladu s prvim podstavkom. Radi daljnjeg jačanja dosljednosti rezultata nadzora, ESMA svake godine provodi stručnu analizu subjekata koji se nalaze na popisu, u skladu s člankom 30. Uredbe (EU) br. 1095/2010.
3. Središnja druga ugovorna strana koja je dobila odobrenje za pružanje usluga poravnanja u državi članici u kojoj ima poslovni nastan u skladu s nacionalnim pravom te države članice prije nego što je Komisija donijela regulatorne tehničke standarde iz članaka 4., 5., 8. do 11., 16., 18., 25., 26., 29., 34., 41., 42., 44., 45., 46., 47., 49., 56. i 81., za potrebe ove Uredbe podnosi zahtjev za izdavanje odobrenja u skladu s člankom 14. u roku šest mjeseci od dana stupanja na snagu svih regulatornih tehničkih standarda iz članaka 16., 25., 26., 29., 34., 41., 42., 44., 45., 47. i 49.
Središnja druga ugovorna strana s poslovnim nastanom u trećoj zemlji, koja je priznata za pružanje usluga poravnanja u državi članici u skladu s nacionalnim pravom te države članice prije nego što je Komisija donijela sve regulatorne tehničke standarde iz članaka 16., 26., 29., 34., 41., 42., 44., 45., 47. i 49., za potrebe ove Uredbe podnosi zahtjev za priznavanjem u skladu s člankom 25. u roku šest mjeseci od dana stupanja na snagu svih regulatornih tehničkih standarda u skladu s člancima 16., 26., 29., 34., 41., 42., 44., 45., 47. i 49.
4. Do donošenja odluke o izdavanju odobrenja ili priznavanju središnje druge ugovorne strane u skladu s ovom Uredbom, i dalje se primjenjuju odnosna nacionalna pravila o izdavanju odobrenja i priznavanju središnjih drugih ugovornih strana a nadzor nad središnjom drugom ugovornom stranom i nadalje provodi nadležno tijelo države članice u kojoj ona ima poslovni nastan ili u kojoj je priznata.
5. Kada je nadležno tijelo izdalo odobrenje središnjoj drugoj ugovornoj strani za poravnanje određene vrste izvedenica u skladu s nacionalnim pravom njegove države članice prije nego što je Komisija donijela sve regulatorne tehničke standarde iz članaka 16., 26., 29., 34., 41., 42., 45., 47. i 49., nadležno tijelo te države članice obavješćuje ESMA-u o tom odobrenju u roku mjesec dana od dana stupanja na snagu regulatornih tehničkih standarda iz članka 5. stavka 1.
Kada je nadležno tijelo priznalo središnju drugu ugovornu stranu s poslovnim nastanom u trećoj zemlji za pružanje usluga poravnanja u skladu s nacionalnim pravom njegove države članice prije nego što je Komisija donijela sve regulatorne tehničke standarde iz članaka 16., 26., 29., 34., 41., 42., 45., 47. i 49., nadležno tijelo te države članice obavješćuje ESMA-u o tom priznavanju u roku mjesec dana od dana stupanja na snagu regulatornih tehničkih standarda iz članka 5. stavka 1.
6. Trgovinski repozitorij kojem je izdano odobrenje ili koji je registriran u državi članici u kojoj ima poslovni nastan za prikupljanje i vođenje evidencije o izvedenicama u skladu s nacionalnim pravom te države članice prije nego što je Komisija donijela sve regulatorne i provedbene tehničke standarde iz članaka 9., 56. i 81., podnosi zahtjev za registraciju u skladu s člankom 55. u roku šest mjeseci od dana stupanja na snagu tih regulatornih i provedbenih tehničkih standarda.
Trgovinski repozitorij s poslovnim nastanom u trećoj zemlji, kojem je izdano odobrenje za prikupljanje i vođenje evidencije o izvedenicama u državi članici u skladu s nacionalnim pravom te države članice prije nego što je Komisija donijela sve regulatorne i provedbene tehničke standarde iz članaka 9., 56. i 81., podnosi zahtjev za priznavanje u skladu s člankom 77. u roku šest mjeseci od dana stupanja na snagu tih regulatornih i provedbenih tehničkih standarda.
7. Do donošenja odluke o registraciji ili priznavanju trgovinskog repozitorija u skladu s ovom Uredbom, i dalje se primjenjuju odnosna nacionalna pravila o izdavanju odobrenja, registraciji i priznavanju trgovinskog repozitorija, a nadzor nad trgovinskim repozitorijem i nadalje provodi nadležno tijelo države članice u kojoj on ima poslovni nastan ili u kojoj je priznat.
8. Trgovinski repozitorij kojem je izdano odobrenje ili koji je registriran u državi članici u kojoj ima poslovni nastan za prikupljanje i vođenje evidencije o izvedenicama u skladu s nacionalnim pravom te države članice prije nego što je Komisija donijela regulatorne i provedbene tehničke standarde iz članaka 56. i 81., može se koristiti za ispunjavanje izvještajnih zahtjeva u skladu s člankom 9. dok se ne donese odluka o registraciji tog trgovinskog repozitorija u skladu s ovom Uredbom.
Trgovinski repozitorij koji ima poslovni nastan u trećoj državi i kojem je dopušteno prikupljati i voditi evidenciju o izvedenicama u skladu s nacionalnim pravom države članice prije nego što je Komisija donijela sve regulatorne i provedbene tehničke standarde iz članaka 56. i 81., mogu se koristiti za ispunjavanje izvještajnih zahtjeva iz članka 9. dok se ne donese odluka o priznavanju tog trgovinskog repozitorija u skladu s ovom Odlukom.
9. Neovisno o članku 81. stavku 3. točki (f), kada ne postoji međunarodni sporazum između treće zemlje i Unije kako je navedeno u članku 75., trgovinski repozitorij može staviti potrebne informacije na raspolaganje relevantnim tijelima te treće zemlje do 17. kolovoza 2013., pod uvjetom da o tome obavijesti ESMA-u.
Članak 90.
Osoblje i sredstva ESMA-e
Do 31. prosinca 2012., ESMA ocjenjuje kadrovske potrebe i potrebe za sredstvima koje proizlaze iz njenog preuzimanja ovlasti i zadaća u skladu s ovom Uredbom i podnosi izvješće Europskom parlamentu, Vijeću i Komisiji.
Članak 91.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 4. srpnja 2012.