NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 267/2010
ze dne 24. března 2010
o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1534/91 ze dne 31. května 1991 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví (1), a zejména na čl. 1 odst. 1 písm. a), b), c) a e) uvedeného nařízení,
poté, co zveřejnila návrh tohoto nařízení,
po konzultaci s Poradním výborem pro restriktivní praktiky a dominantní postavení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EHS) č. 1534/91 zmocňuje Komisi k použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (2) prostřednictvím nařízení na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví, jejichž předmětem je spolupráce v těchto oblastech:
-
stanovení společných sazeb rizikového pojistného, založených na společně zjištěné statistice nebo na počtu pojistných událostí,
-
sestavení vzoru všeobecných pojistných podmínek,
-
společné krytí určitých druhů rizik,
-
likvidace pojistných událostí,
-
kontrola a uznání zabezpečovacích opatření,
-
sestavování seznamů zvýšených rizik a výměna příslušných informací.
(2)
Podle nařízení (EHS) č. 1534/91 přijala Komise nařízení (ES) č. 358/2003 ze dne 27. února 2003 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě v odvětví pojišťovnictví (3). Platnost nařízení (ES) č. 358/2003 končí dnem 31. března 2010.
(3)
Nařízení (ES) č. 358/2003 neuděluje výjimku dohodám týkajícím se likvidace pojistných událostí a sestavování seznamů zvýšených rizik a výměny příslušných informací. Komise měla za to, že postrádá dostatečnou zkušenost při projednávání jednotlivých případů, aby využila pravomoci udělené nařízením (EHS) č. 1534/91 v těchto dvou oblastech. Tato situace se nezměnila. Ačkoliv nařízení (ES) č. 358/2003 udělilo výjimku pro sestavování vzoru všeobecných pojistných podmínek a pro kontrolu a uznávání zabezpečovacích opatření, toto nařízení by tak nemělo činit, jelikož při přezkumu Komise týkajícím se fungování nařízení (ES) č. 358/2003 bylo zjištěno, že již není nutné zahrnout tyto dohody do nařízení o blokové výjimce pro dané odvětví. Jelikož tyto dvě kategorie dohod nejsou specifické pro odvětví pojišťovnictví, a jak prokázal přezkum, mohou vyvolat určité obavy z narušení hospodářské soutěže, je vhodnější, aby se na ně vztahovalo vlastní hodnocení.
(4)
Na základě veřejné konzultace, která byla zahájena dne 17. dubna 2008, přijala Komise dne 24. března 2009 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o fungování nařízení (ES) č. 358/2003 (dále jen „zpráva“) (4). Ve zprávě a připojeném pracovním dokumentu (dále jen „pracovní dokument“) byly navrženy předběžné změny nařízení (ES) č. 358/2003. Dne 2. června 2009 uspořádala Komise veřejnou schůzku se zúčastněnými stranami, včetně zástupců odvětví pojišťovnictví, spotřebitelských organizací a vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž, která se týkala zjištění a návrhů obsažených ve zprávě a pracovním dokumentu.
(5)
Toto nařízení by mělo zajišťovat účinnou ochranu hospodářské soutěže, přinést výhody spotřebitelům a poskytnout přiměřenou právní jistotu podnikům. Při snaze o dosažení těchto cílů je nutno vzít v úvahu zkušenosti Komise v této oblasti a výsledky konzultací vedoucích k přijetí tohoto nařízení.
(6)
Nařízení (EHS) č. 1534/91 vyžaduje, aby nařízení Komise o blokové výjimce definovalo kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, pro něž platí, určilo omezení nebo ustanovení, jež smí nebo nesmí být obsažena v dohodách, rozhodnutích a jednání ve vzájemné shodě, a určilo ustanovení, která musí být obsažena v dohodách, rozhodnutích a jednání ve vzájemné shodě, nebo jiné podmínky, jež musí být splněny.
(7)
Je však vhodné zachovat přístup přijatý v nařízení (ES) č. 358/2003, které položilo důraz na definování kategorií dohod, které jsou vyňaty do určité úrovně podílu na trhu, a na bližší určení omezení nebo ustanovení, která nesmí být v těchto dohodách obsažena.
(8)
Je třeba omezit výhody blokové výjimky stanovené tímto nařízením na ty dohody, u nichž se lze s dostatečnou jistotou domnívat, že splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Pro použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy formou nařízení není nezbytné vymezit ty dohody, které mohou spadat do působnosti čl. 101 odst. 1 Smlouvy. Zároveň se také nelze domnívat, že dohody, které nemohou využívat tohoto nařízení, spadají pod čl. 101 odst. 1 Smlouvy nebo nesplňují podmínky čl. 101 odst. 3 Smlouvy. Při jednotlivém hodnocení dohod podle čl. 101 odst. 1 Smlouvy je nutné vzít v úvahu řadu činitelů, zejména strukturu relevantního trhu.
(9)
Spolupráce mezi pojišťovnami nebo v rámci sdružení pojišťoven při kompilaci informací (což může zahrnovat rovněž určité statistické výpočty), jež umožňuje výpočet průměrných nákladů na pokrytí určitého rizika v minulosti nebo, u životního pojištění, vypracování tabulky úmrtnosti nebo četnosti onemocnění, úrazů nebo invalidity, umožňuje zlepšit znalost rizik a usnadňuje výpočet sazby pojistného za rizika u jednotlivých společností. To může zase usnadnit vstup na trh, a tím se stát přínosem pro spotřebitele. Totéž platí pro společné studie o pravděpodobném dopadu vnějších okolností, které mohou ovlivnit četnost nebo rozsah pojistných událostí nebo výnos různých typů investic. Je však nezbytné zajistit, aby taková spolupráce byla vyňata pouze v rozsahu, v jakém je nezbytná pro dosažení těchto cílů. Je tudíž vhodné stanovit, aby dohody o hrubém pojistném vyňaty nebyly. Hrubé pojistné může být ve skutečnosti nižší než částky, které udávají výsledky dotyčných kompilací, tabulek nebo studií, jelikož pojistitelé mohou využít výnosy svých investic k snížení hrubého pojistného. Dotyčné kompilace, tabulky nebo studie by mimoto měly být nezávazné a sloužit pouze pro orientační účely. Toto nařízení by se nemělo vztahovat na výměnu informací, která není nezbytná k dosažení cílů stanovených v tomto bodě odůvodnění.
(10)
Čím užší jsou kategorie, do nichž se řadí statistika nákladů na krytí určitého rizika v minulosti, tím volněji mohou pojišťovny rozlišovat hrubé pojistné při jeho výpočtu. Je tudíž vhodné vyjmout společné kompilace minulých nákladů na rizika pod podmínkou, že dostupné statistické údaje jsou k dispozici tak podrobně a s takovým rozlišením, které by vyhovovalo z pojistně-matematického hlediska.
(11)
Přístup ke společným kompilacím, tabulkám a výsledkům studií je navíc nezbytný jak pro pojišťovny působící na dotyčném zeměpisném nebo produktovém trhu, tak i pro ty, které uvažují o vstupu na trh. Přístup k těmto kompilacím, tabulkám a výsledkům studií může mít obdobně význam pro organizace spotřebitelů nebo organizace zákazníků. Pojišťovnám, které na dotyčném trhu dosud nepůsobí, a organizacím spotřebitelů nebo zákazníků musí být umožněn přístup k těmto kompilacím, tabulkám a výsledkům studií za přiměřených, dostupných a nediskriminačních podmínek ve srovnání s pojišťovnami, které již na trhu působí. Tyto podmínky mohou zahrnovat například závazek ze strany pojišťovny, která ještě nepůsobí na trhu, poskytovat statistické informace o pojistných událostech, pokud by na trh vstoupila, a mohou zahrnovat rovněž členství ve sdružení pojistitelů odpovědném za kompilace. Výjimka z povinnosti poskytnout přístup organizacím spotřebitelů a organizacím zákazníků by měla být možná z důvodu veřejné bezpečnosti, například pokud informace souvisejí s bezpečnostními systémy jaderných elektráren nebo nedostatky systémů pro předcházení povodním.
(12)
Spolehlivost společných kompilací, tabulek a studií je tím vyšší, čím větší je objem statistických údajů, na nichž se zakládá. Pojistitelé s vysokým podílem na trhu mohou sami vytvářet dostatečný objem statistických údajů, aby byli schopni provádět spolehlivé kompilace, což pojistitelé s nízkým podílem na trhu nemohou a u nových účastníků trhu je ještě méně pravděpodobné, že by mohli takovéto statistické údaje vytvářet. Zahrnutí informací od všech pojistitelů na trhu, včetně velkých pojistitelů, do takovýchto společných kompilací, tabulek a studií v zásadě podporuje hospodářskou soutěž tím, že pomáhá menším pojistitelům a usnadňuje vstup na trh. Vzhledem k této specifičnosti odvětví pojišťovnictví není vhodné podmínit jakékoliv výjimky pro tyto společné kompilace, tabulky a studie prahovou hodnotou podílu na trhu.
(13)
Skupiny soupojištění nebo souzajištění mohou být za určitých omezených okolností nezbytné, aby zúčastněné podniky skupiny mohly poskytovat soupojištění nebo souzajištění rizik, pro něž by v případě neexistence této skupiny mohli nabídnout pouze nedostatečné krytí. Tyto typy skupin obvykle nevedou k omezení hospodářské soutěže podle čl. 101 odst. 1 Smlouvy, nejsou tudíž touto smlouvou zakázány.
(14)
Skupiny soupojištění nebo souzajištění mohou pojistitelům a zajistitelům umožnit poskytování pojištění nebo zajištění rizik i v případě, že spojení přesahuje to, co je nezbytné k zajištění krytí tohoto rizika. Takovéto skupiny však mohou představovat omezení hospodářské soutěže, jako je slaďování pojistných podmínek či dokonce výše krytí a pojistného. Je tudíž vhodné stanovit okolnosti, za nichž takové skupiny mohou výjimky využít.
(15)
U zcela nových rizik není možné vědět dopředu, jaký upisovací objem je nezbytný ke krytí rizika, ani to, zda za účelem poskytování zvláštního typu dotyčného pojištění mohou společně existovat dvě nebo více skupin. Dohoda o spojení nabízející soupojištění nebo souzajištění takových nových rizik může být tudíž po určitou dobu vyňata bez prahové hodnoty podílu na trhu. Tři roky by měly představovat přiměřené období pro vytvoření dostatečného objemu informací o pojistných událostech k určení, zda je konkrétní skupina nezbytná, či nikoli.
(16)
Rizika, která dříve neexistovala, by se měla považovat za nová rizika. Riziko však lze za výjimečných okolností považovat za nové riziko, pokud je na základě objektivní analýzy zjištěno, že se charakter rizika změnil natolik výrazně, že není možné vědět dopředu, jaký upisovací objem je nezbytný ke krytí tohoto rizika.
(17)
U rizik, která nejsou nová, mohou takové skupiny soupojištění nebo souzajištění, které s sebou nesou omezení hospodářské soutěže, za určitých omezených okolností využívat výhod, pokud odůvodní výjimku podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy, i když by mohly být nahrazeny dvěma nebo více konkurenčními pojišťovacími subjekty. Mohou například umožnit zúčastněným podnikům získat nezbytné zkušenosti v dotyčné oblasti pojištění nebo mohou umožňovat úspory nákladů nebo snížení hrubého pojistného prostřednictvím společného zajištění za výhodných podmínek. Jakákoli výjimka by se však měla omezovat na dohody, které zúčastněným podnikům neumožňují vyloučit hospodářskou soutěž s ohledem na podstatnou část dotyčných produktů. Spotřebitelům mohou skupiny přinést výhody pouze v případě, existuje-li dostatečná hospodářská soutěž na relevantních trzích, na nichž skupiny působí. Tuto podmínku je nutno považovat za splněnou, pokud podíl určité skupiny na trhu je nižší než prahová hodnota, a lze tudíž předpokládat, že tato skupina je vystavena skutečné nebo potenciální hospodářské soutěži ze strany podniků, které se neúčastní této skupiny.
(18)
Toto nařízení by proto mělo udělit výjimku každé skupině soupojištění nebo souzajištění, která existuje déle než tři roky nebo která nebyla zřízena za účelem krytí nového rizika, pod podmínkou, že společný podíl zúčastněných podniků na trhu nepřekročí určité prahové hodnoty. Prahová hodnota pro soupojišťovací skupiny by měla být nižší, jelikož soupojišťovací skupiny mohou sdílet jednotné pojistné podmínky a hrubé pojistné. Za účelem posouzení, zda skupina splňuje podmínku týkající se podílu na trhu, je nutno sečíst celkový podíl zúčastněných podniků na trhu. Podíl na trhu každého zúčastněného podniku vychází z celkového hrubého příjmu daného zúčastněného podniku z pojistného, jak v rámci skupiny, tak mimo ni na stejném relevantním trhu. Tyto výjimky by se však měly uplatnit pouze tehdy, jestliže dotyčná skupina splňuje ostatní podmínky stanovené v tomto nařízení, jež mají za cíl snížit na minimum omezení hospodářské soutěže mezi zúčastněnými podniky ve skupině. V takovýchto případech je nezbytná individuální analýza s cílem určit, zda jsou či nejsou splněny podmínky stanovené v tomto nařízení.
(19)
S cílem usnadnit uzavírání dohod, z nichž některé mohou obsahovat významná investiční rozhodnutí, by doba platnosti tohoto nařízení měla být stanovena na sedm let.
(20)
Komise může odejmout výhodu plynoucí z tohoto nařízení podle čl. 29 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (5), pokud v konkrétním případě zjistí, že dohoda, na kterou se vztahují výjimky uvedené v tomto nařízení, nicméně má dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy.
(21)
Orgán pro hospodářskou soutěž členského státu může odejmout možnost využívat toto nařízení podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 na území členského státu nebo na jeho části; pokud v konkrétním případě dohoda, na kterou se vztahuje výjimka upravená tímto nařízením, má dopady, které nejsou slučitelné s čl. 101 odst. 3 Smlouvy, na území členského státu nebo na jeho části a pokud má toto území všechny vlastnosti odděleného zeměpisného trhu.
(22)
Při určování, zda by měla být podle článku 29 nařízení (ES) č. 1/2003 odejmuta možnost využívat toto nařízení, mohou mít v tomto ohledu zvláštní význam proti soutěžní účinky vyplývající z existence vazeb mezi skupinou soupojištění nebo souzajištění a/nebo jejími zúčastněnými podniky a ostatními skupinami a/nebo jejich zúčastněnými podniky na stejném relevantním trhu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
DEFINICE
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„dohodou“ se rozumí dohoda, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě;
2)
„zúčastněnými podniky“ se rozumí podniky, které jsou smluvními stranami, a s nimi spojené podniky;
3)
„spojenými podniky“ se rozumí
a)
podniky, v nichž smluvní strana přímo nebo nepřímo
i)
může vykonávat více než polovinu hlasovacích práv nebo
ii)
může jmenovat více než polovinu členů dozorčí rady, představenstva nebo orgánů právně zastupujících podnik nebo
iii)
má právo spravovat záležitosti podniku;
b)
podniky, které mohou přímo nebo nepřímo v podniku, který je stranou dohody, vykonávat práva uvedená v písmenu a);
c)
podniky, ve kterých může podnik uvedený v písmenu b) přímo nebo nepřímo vykonávat práva uvedená v písmenu a);
d)
podniky, ve kterých může smluvní strana spolu s jedním či více podniky uvedenými v písmenech a), b) nebo c) nebo ve kterých mohou dva či více z posledně uvedených podniků společně vykonávat práva uvedená v písmenu a);
e)
podniky, v nichž vykonávají práva uvedená v písmenu a) společně
i)
smluvní strany nebo jejich spojené podniky uvedené v písmenech a) až d) nebo
ii)
jedna nebo více smluvních stran nebo jeden či více s nimi spojených podniků uvedených v písmenech a) až d) a jedna nebo více třetích stran;
4)
„soupojišťovacími skupinami“ se rozumí skupiny zřízené pojišťovnami přímo nebo prostřednictvím makléřů či zplnomocněných zástupců, vyjma soupojišťovacích dohod ad hoc na trhu s upisováním, při němž je určitá část daného rizika kryta vedoucím pojistitelem a zbývající část rizika je kryta ostatními pojistiteli, kteří jsou vyzváni ke krytí tohoto zbývajícího rizika, které
a)
se dohodly na tom, že upíší na jméno a na účet všech účastníků skupiny pojištění uvedené kategorie rizik nebo
b)
svěří upsání a řízení pojištění specifické kategorie rizik jejich jménem a na jejich účet jedné z pojišťoven, společnému makléři nebo společnému orgánu zřízenému za tímto účelem;
5)
„souzajišťovacími skupinami“ se rozumí skupiny zřízené pojišťovnami přímo nebo prostřednictvím makléřů či zplnomocněných zástupců, případně s pomocí jedné nebo více zajišťoven, vyjma dohod o souzajištění ad hoc na trhu s upisováním, při němž je určitá část daného rizika kryta vedoucím pojistitelem a zbývající část rizika je kryta ostatními pojistiteli, kteří jsou vyzváni ke krytí zbývajícího rizika, za účelem
a)
vzájemného zajištění všech nebo části závazků, pokud jde o specifickou kategorii rizik;
b)
okrajově za účelem přijetí na jméno a na účet všech účastníků zajištění téže kategorie rizik;
6)
„novými riziky“ se rozumí
a)
rizika, která dříve neexistovala a jejichž pojistné krytí vyžaduje vývoj zcela nového pojistného produktu, který není ani rozšířením, vylepšením či nahrazením stávajícího pojistného produktu, nebo
b)
ve výjimečných případech rizika, u kterých bylo na základě objektivní analýzy zjištěno, že se jejich charakter změnil natolik výrazně, že není možné vědět dopředu, jaký upisovací objem je nezbytný ke krytí tohoto rizika;
7)
„hrubým pojistným“ se rozumí cena, která je účtována kupujícímu pojistky.
KAPITOLA II
SPOLEČNÉ KOMPILACE, TABULKY A STUDIE
Článek 2
Výjimka
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a podle ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy nepoužije na dohody uzavřené mezi dvěma nebo více společnostmi v odvětví pojišťovnictví pokud jde o
a)
společnou kompilaci a šíření informací nezbytných pro tyto účely:
i)
výpočet průměrných nákladů na krytí uvedených rizik v minulosti (dále jen „kompilace“),
ii)
vytváření tabulek úmrtnosti a tabulek uvádějících četnost onemocnění, úrazů a invalidity v souvislosti s pojištěním zahrnujícím prvek kapitalizace (dále jen „tabulky“);
b)
společné provádění studií pravděpodobného dopadu obecných vnějších okolností zúčastněných podniků na četnost nebo rozsah budoucích pojistných událostí pro dané riziko nebo kategorii rizik nebo na ziskovost různých typů investic (dále jen „studie“) a šíření výsledků těchto studií.
Článek 3
Podmínky vynětí
1. Výjimka uvedená v čl. 2 písm. a) se použije pod podmínkou, že kompilace nebo tabulky
a)
se vztahují k vybranému počtu rizikových let jako sledovanému období a které se týkají stejných nebo srovnatelných rizik v dostatečném počtu, aby vznikl základ, který by byl statisticky vyhodnotitelný a na základě kterého by mohly být číselně vyjádřeny, mimo jiné
i)
počty pojistných událostí během uvedeného období,
ii)
počty jednotlivých rizik pojištěných v každém roce ve vybraném sledovaném období,
iii)
úhrn provedených nebo splatných plateb, pokud jde o pojistné události vzniklé v uvedeném období,
iv)
souhrn pojistných částek za každý rizikový rok ve vybraném sledovaném období;
b)
zahrnují co nejpodrobnější přehled dostupných statistických údajů, který by vyhovoval z pojistně-matematického hlediska;
c)
v žádném případě neobsahují nepředvídané výdaje, příjem odvozený z rezerv, správní nebo obchodní náklady nebo fiskální či parafiskální příspěvky a nezohledňují výnosy z investic, ani předpokládané zisky.
2. Výjimky uvedené v článku 2 se použije pod podmínkou, že výsledné kompilace, tabulky nebo studie
a)
neoznačují dotyčnou pojišťovnu nebo kteréhokoliv pojištěnce;
b)
po svém dokončení a šíření obsahují sdělení, že nejsou závazné;
c)
neobsahují žádný údaj o výši hrubého pojistného;
d)
jsou zpřístupněny za přiměřených, dostupných a nediskriminačních podmínek kterékoli pojišťovně, která si vyžádá jejich kopii, včetně pojišťoven, které nepůsobí na zeměpisném trhu nebo trhu produktu, k nimž se tyto kompilace, tabulky nebo studie vztahují;
e)
jsou s výjimkou případu, kdy je nezveřejnění objektivně opodstatněno důvody veřejné bezpečnosti, zpřístupněny za přiměřených, dostupných a nediskriminačních podmínek organizacím spotřebitelů nebo organizacím zákazníků, které si vyžádají přístup k těmto kompilacím, tabulkám nebo studiím, a to za konkrétních a přesných podmínek z řádně opodstatněného důvodu.
Článek 4
Dohody, na které se výjimka nevztahuje
Výjimky uvedené v článku 2 se nepoužijí, pokud zúčastněné podniky přijmou závazek nebo se zavážou vzájemně či zavážou jiné podniky nepoužívat kompilace nebo tabulky, jež se liší od těch, které jsou uvedeny v čl. 2 písm. a), nebo se neodchýlit od výsledků studií uvedených v čl. 2 písm. b).
KAPITOLA III
SPOLEČNÉ KRYTÍ URČITÝCH DRUHŮ RIZIK
Článek 5
Výjimka
Podle čl. 101 odst. 3 Smlouvy a s výhradou ustanovení tohoto nařízení se čl. 101 odst. 1 Smlouvy nevztahuje na dohody uzavřené mezi dvěma či více podniky v odvětví pojišťovnictví, pokud jde o vytváření a fungování skupin pojišťoven nebo pojišťoven a zajišťoven pro společné krytí specifických kategorií rizik ve formě soupojištění a souzajištění.
Článek 6
Použití výjimky a prahové hodnoty podílu na trhu
1. Pokud jde o soupojišťovací nebo souzajišťovací skupiny, které jsou vytvořeny výhradně za účelem krytí nových rizik, výjimka uvedená v článku 5 se použije v období tří let ode dne prvního zřízení skupiny bez ohledu na podíl skupiny na trhu.
2. Pokud jde o soupojišťovací nebo souzajišťovací skupiny, které nespadají do oblasti působnosti odstavce 1, výjimka uvedená v článku 5 se použije po dobu platnosti tohoto nařízení pod podmínkou, že společný podíl zúčastněných podniků na trhu nepřekročí
a)
20 % relevantního trhu v případě soupojišťovacích skupin;
b)
25 % relevantního trhu v případě souzajišťovacích skupin.
3. Při výpočtu podílu zúčastněného podniku na relevantním trhu se vezme v úvahu
a)
podíl zúčastněného podniku na trhu v rámci dotyčné skupiny;
b)
podíl zúčastněného podniku v rámci jiné skupiny na stejném relevantním trhu jako v případě dotyčné skupiny, jejímž členem je zúčastněný podnik, a
c)
podíl zúčastněného podniku na stejném relevantním trhu jako v případě dotyčné skupiny mimo jakoukoli skupinu.
4. Pro účely použití prahových hodnot podílu na trhu podle odstavce 2 se použijí tato pravidla:
a)
podíl na trhu se vypočítá na základě hrubého příjmu z pojistného; nejsou-li k dispozici údaje o hrubém příjmu z pojistného, lze ke stanovení podílu dotyčného podniku na trhu použít odhady založené na spolehlivých informacích o trhu, včetně poskytnutého pojistného krytí nebo hodnoty pojištěného rizika;
b)
podíl na trhu se vypočítává na základě údajů z předchozího kalendářního roku.
5. Pokud podíl na trhu uvedený v odst. 2 písm. a) nejdříve nepřesahuje 20 %, následně však vzroste nad tuto úroveň, aniž by překročil 25 %, výjimka stanovená v článku 5 se použije i nadále po dobu dvou po sobě jdoucích kalendářních let následujících po roce, v němž byla poprvé překročena 20 % prahová hodnota.
6. Pokud podíl na trhu uvedený v odst. 2 písm. a) nejdříve nepřesahuje 20 %, avšak následně vzroste nad 25 %, výjimka stanovená v článku 5 se použije i nadále po dobu jednoho kalendářního roku následujícího po roce, v němž byla poprvé překročena 25 % prahová hodnota.
7. Výhodu z odstavců 5 a 6 nelze kombinovat tak, aby bylo překročeno období dvou kalendářních let.
8. Pokud podíl na trhu uvedený v odst. 2 písm. b) nejdříve nepřesahuje 25 %, následně však vzroste nad tuto úroveň, aniž by překročil 30 %, výjimka stanovená v článku 5 se použije i nadále po dobu dvou po sobě jdoucích kalendářních let následujících po roce, v němž byla poprvé překročena 25 % prahová hodnota.
9. Pokud podíl na trhu uvedený v odst. 2 písm. b) nejdříve nepřesahuje 25 %, avšak následně vzroste nad 30 %, výjimka stanovená v článku 5 se použije i nadále po dobu jednoho kalendářního roku následujícího po roce, v němž byla poprvé překročena 30 % prahová hodnota.
10. Výhodu z odstavců 8 a 9 nelze kombinovat tak, aby bylo překročeno období dvou kalendářních let.
Článek 7
Podmínky vynětí
Výjimka uvedená v článku 5 se použije pod podmínkou, že
a)
každý zúčastněný podnik má právo vystoupit ze skupiny s přiměřenou výpovědní lhůtou, aniž by podléhal jakýmkoliv sankcím;
b)
pravidla skupiny nezavazují žádný zúčastněný podnik skupiny pojistit nebo zajistit prostřednictvím skupiny riziko druhu, který skupina kryje, ani neomezují žádný zúčastněný podnik skupiny, aby pojišťoval nebo zajišťoval, celkově nebo částečně, takové riziko mimo skupinu;
c)
pravidla skupiny neomezují činnost skupiny nebo zúčastněných podniků na pojištění nebo zajištění rizik nacházejících se v jakékoli zeměpisné části Unie;
d)
dohoda neomezuje výkon nebo prodej;
e)
dohoda nepřiděluje trhy nebo zákazníky a
f)
zúčastněné podniky souzajišťovací skupiny se nedohodnou na hrubém pojistném, které účtují v přímém pojištění.
KAPITOLA IV
KONEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
Přechodné období
Zákaz uvedený v čl. 101 odst. 1 Smlouvy se v období od 1. dubna 2010 do 30. září 2010 nevztahuje na dohody již platné ke dni 31. března 2010 a které nesplňují podmínky pro výjimku podle tohoto nařízení, ale které splňují podmínky pro výjimku podle nařízení (ES) č. 358/2003.
Článek 9
Doba platnosti
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2010.
Jeho použitelnost skončí dnem 31. března 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. března 2010.
32010R0267
L 083/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
24.03.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 267/2010
od 24. ožujka 2010.
o primjeni članka 101. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, na određene kategorije sporazuma, odluka i usklađenih djelovanja u sektoru osiguranja
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 1534/91 od 31. svibnja 1991. o primjeni članka 85. stavka 3. Ugovora na određene kategorije sporazuma, odluka i usklađenih djelovanja u sektoru osiguranja (1), a posebno njezin članak 1., stavak 1., točke (a), (b), (c) i (e),
nakon objave nacrta ove Uredbe,
nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za pitanja ograničavajućih djelovanja i vladajućih položaja,
budući da:
(1)
Uredba (EEZ) broj 1534/91 ovlašćuje Komisiju primijeniti putem uredbe članak 101. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (2), na određene kategorije sporazuma, odluka i usklađenih djelovanja u sektoru osiguranja, koji za cilj imaju suradnju u smislu:
-
donošenja zajedničkih tarifa premije za rizik, temeljenih na skupno utvrđenoj statistici ili broju zahtjeva za naknadu štete,
-
donošenja zajedničkih standardnih uvjeta polica osiguranja,
-
zajedničkog pokrića određenih vrsta rizika,
-
podmirivanja zahtjeva za naknadu štete,
-
testiranja i prihvaćanja sigurnosnih uređaja,
-
registara i podataka o povećanim rizicima.
(2)
Prema Uredbi Vijeća (EEZ) broj 1534/91 Komisija je donijela Uredbu (EZ) br. 358/2003 od 27. veljače 2003. o primjeni članka 81. stavka 3. Ugovora na određene kategorije sporazuma, odluka i usklađenih djelovanja u sektoru osiguranja (3). Uredba br. 358/2003 prestaje važiti 31. ožujka 2010.
(3)
Uredba (EZ) br. 358/2003 ne dodjeljuje izuzeće sporazumima koji se tiču podmirivanja štete na temelju zahtjeva za naknadu štete te registara i podataka o povećanim rizicima. Komisija je smatrala da nema dovoljno iskustva u rješavanju pojedinačnih slučajeva, a da bi iskoristila prava koja su joj dana Uredbom Vijeća (EEZ) br. 1534/91 u tim područjima. Situacija se nije izmijenila. Nadalje, iako je Uredba br. 358/2003 dodijelila izuzeće za donošenje standardnih uvjeta polica osiguranja, te za testiranje i prihvat sigurnosnih uređaja, ova Uredba to ne bi trebala činiti s obzirom da je ispitivanje koje je Komisija provela vezano uz djelovanje Uredbe br. 358/2003 ukazalo na to da više nema potrebe uključivati takve sporazume u sektorsku uredbu o skupnom izuzeću. Imajući na umu da te dvije kategorije sporazuma nisu specifične za sektor osiguranja te da, kako je pokazalo ispitivanje, mogu izazvati određene sumnje u smislu tržišnog natjecanja, primjerenije je da podliježu samoprocjeni poduzetnika.
(4)
Slijedom javne rasprave pokrenute 17. travnja 2008. Komisija je 24. ožujka 2009. usvojila Izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o djelovanju Uredbe (EZ) br. 358/2003 (Izvješće) (4). U Izvješću i popratnom radnom dokumentu predložene su preliminarne izmjene Uredbe br. 358/2003. Komisija je 2. lipnja 2009. održala javni sastanak o nalazima i prijedlozima iz Izvješća i radnog dokumenta sa zainteresiranim stranama, uključujući predstavnike sektora osiguranja, organizacija potrošača i nacionalnih tijela za tržišno natjecanje.
(5)
Ova bi Uredba trebala osigurati djelotvornu zaštitu tržišnog natjecanja uz istodobno osiguranje koristi za potrošače i pružanje primjerene pravne sigurnosti poduzetnicima. U ostvarivanju ovih ciljeva treba voditi računa o iskustvu Komisije u ovom području, kao i o rezultatima savjetovanja koji su doveli do donošenja ove Uredbe.
(6)
Uredba (EEZ) br. 1534/91 nalaže da uredba Komisije o izuzeću utvrdi kategorije sporazuma, odluka i usklađenih djelovanja na koje se primjenjuje, zatim da odredi ograničenja odnosno odredbe koje se smiju odnosno ne smiju pojavljivati u sporazumima, te da utvrdi koje odredbe sporazumi, odluke i usklađena djelovanja moraju sadržavati, odnosno da odredi druge uvjete koji moraju biti ispunjeni.
(7)
Primjereno je ipak zadržati pristup uspostavljen u Uredbi (EZ) br. 358/2003 kojim se naglasak stavlja na utvrđivanje kategorija sporazuma koji su izuzeti do određene razine tržišnog udjela kao i na određivanje ograničenja odnosno odredbi koje takvi sporazumi ne smiju sadržavati.
(8)
Pogodnost skupnog izuzeća utvrđenu u ovoj Uredbi trebalo bi ograničiti na one sporazume, za koje se s dostatnom sigurnošću može pretpostaviti da ispunjavaju uvjete iz članka 101. stavka 3. Ugovora. Za primjenu članka 101. stavka 3. Ugovora putem uredbe, nije potrebno definirati sporazume koji mogu biti obuhvaćeni člankom 101. stavkom 1. Ugovora. Istodobno, ne postoji pretpostavka niti da su sporazumi, koji ne ostvaruju pogodnost ove Uredbe, obuhvaćeni člankom 101. stavkom 1. Ugovora, niti da oni ne ispunjavaju uvjete iz članka 101. stavka 3. Ugovora. Pri pojedinačnoj ocjeni sporazuma prema članku 101.stavku 1. Ugovora potrebno je uzeti u obzir više čimbenika, a prije svega strukturu mjerodavnog tržišta.
(9)
Suradnja između osiguravatelja ili unutar udruženja osiguravatelja pri prikupljanju informacija (koje mogu uključivati i statističke izračune) što omogućuje izračunavanje prosječnog troška pokrića određenog rizika u prošlosti ili, u slučaju životnog osiguranja, tablica stopa smrtnosti odnosno učestalosti bolesti, nesreća i invaliditeta, omogućuje poboljšanje znanja o rizicima i omogućuje stupnjevanje rizika za pojedinačna društva. Ovo, s druge strane, može omogućiti ulazak na tržište i tako biti na dobrobit potrošačima. Isto vrijedi i za zajedničke studije o vjerojatnom učinku izvanjskih okolnosti koje mogu utjecati na učestalost ili razmjer zahtjeva za naknadu štete, odnosno na prinos od različitih vrsta ulaganja. Međutim, neophodno je osigurati da takva suradnja bude izuzeta samo do mjere koja je nužna da bi se ti ciljevi postigli. Stoga je primjereno propisati da se posebno sporazumi o bruto premijama ne izuzimaju. Uistinu, bruto premije mogu biti niže od iznosa na koje upućuju rezultati predmetnih obračuna, tablica odnosno studija, s obzirom da osiguravatelji mogu prihode od investicija koristiti kako bi smanjili premije. Štoviše, predmetni obračuni, tablice odnosno studije, trebali bi biti neobvezujući i služiti samo kao referenca. Razmjena informacija koje nisu nužne za ostvarenje ciljeva navedenih u ovoj uvodnoj izjavi ne bi trebala biti obuhvaćena ovom Uredbom.
(10)
Povrh toga, što su uže kategorije u koje su grupirane statistike o trošku pokrića određenog rizika u prošlosti, to je veći manevarski prostor koji osiguravatelji imaju za razlikovanje bruto premija prilikom njihovog izračuna. Stoga je primjereno izuzeti zajedničke obračune prošlog troška rizika uz uvjet da raspoložive statistike sadrže onoliko detalja i razlika koliko je to aktuarski prikladno.
(11)
Nadalje, pristup takvim obračunima, tablicama i studijama, neophodan je kako osiguravateljima aktivnima na predmetnom zemljopisnom tržištu odnosno tržištu proizvoda, tako i onima koji razmatraju ulazak na to tržište. Jednako tako, pristup rezultatima takvih obračuna, tablica i studija, može biti od vrijednosti za potrošačke udruge ili organizacije korisnika. Osiguravatelji koji još nisu aktivni na predmetnom tržištu, kao i potrošačke i korisničke organizacije, moraju imati pristup rezultatima takvih obračuna, tablica i studija, po uvjetima koji su, u usporedbi s osiguravateljima koji su već prisutni na tom tržištu, razumni i nediskriminirajući. Takvi uvjeti mogu, primjerice, uključivati obvezu osiguravatelja, koji još nije prisutan na tržištu, da, u slučaju da jednom uđe na tržište, daje statističke podatke o zahtjevima za naknadu štete, te također mogu uključivati članstvo u udruženju osiguravatelja odgovornom za izradu obračuna. Iznimka od obveze davanja pristupa za potrošačke udruge i organizacije korisnika moguća je zbog javne sigurnosti, primjerice ako se informacije odnose na sigurnosne sustave nuklearnih elektrana ili slabosti sustava za sprječavanje poplava.
(12)
Pouzdanost zajedničkih obračuna, tablica i studija, biva veća s povećanjem količine statistike na kojoj se temelje. Osiguravatelji s visokim tržišnim udjelima mogu unutar kuće proizvesti statistiku dostatnu za pouzdane obračune, no oni s malim tržišnim udjelima to neće moći, a poduzetnici koji su novi na tržištu još i manje. Uključivanje podataka od svih osiguravatelja na tržištu, uključujući i velike, u takve obračune, tablice i studije, načelno promiče tržišno natjecanje pomažući manjim osiguravateljima te olakšava ulazak na tržište. S obzirom na ovu specifičnost sektora osiguranja, nije primjereno da bilo koje izuzeće za takve zajedničke obračune, tablice i studije podliježe pragovima tržišnog udjela.
(13)
Grupe suosiguravatelja ili sureosiguravatelja mogu, u određenim ograničenim okolnostima, biti nužni kako bi sudjelujućim poduzetnicima pružili mogućnost davanja osiguranja odnosno reosiguranja za rizike za koje bi u odsutnosti grupe mogli ponuditi samo nedostatno pokriće. Takve grupe općenito ne izazivaju sumnje u pogledu ograničavanja tržišnog natjecanja u skladu s člankom 101. stavkom 1. te nisu prema njemu zabranjeni.
(14)
Grupe suosiguravatelja ili sureosiguravatelja mogu osiguravateljima i reosiguravateljima omogućiti pružanje usluga osiguranja odnosno reosiguranja rizika čak i ako udruživanje prelazi ono što je neophodno kako bi se osiguralo pokriće takvog rizika. Međutim, takve grupe mogu uključivati i ograničavanja tržišnog natjecanja, kao što su standardizacija uvjeta polica osiguranja pa čak i iznosa pokrića i premija. Stoga je primjereno utvrditi okolnosti u kojima takve grupe mogu ostvariti izuzeće.
(15)
Za izvorno nove rizike nije moguće unaprijed znati koliki je upisni kapacitet potreban za pokriće rizika, kao niti bi li dvije ili više takvih grupa mogle istodobno postojati s ciljem pružanja te posebne vrste osiguranja. Udruživanje radi suosiguranja odnosno sureosiguranja takvih novih rizika može stoga biti izuzeto na ograničeno vremensko razdoblje bez praga tržišnog udjela. Tri godine trebale bi biti primjereno razdoblje za stvaranje dostatne količine povijesnih podataka o zahtjevima za naknadu štete, a radi ocjene neophodnosti udruživanja.
(16)
Rizici koji prije nisu postojali trebaju se smatrati novim rizicima. Ipak, u iznimnim se okolnostima rizik može smatrati novim ako objektivna analiza ukazuje na to da se priroda rizika toliko značajno izmijenila da nije moguće unaprijed znati koliki je upisni kapacitet potreban za pokriće takvog rizika.
(17)
Za rizike koji nisu novi grupe suosiguravatelja i sureosiguravatelja, koje uključuju ograničavanje tržišnog natjecanja, mogu također u određenim ograničenim okolnostima sadržavati i pogodnosti koje opravdavaju izuzeće prema članku 101. stavku 3. Ugovora, čak i kad bi se mogle zamijeniti dvama ili većim brojem konkurentskih osiguravajućih društava. One, primjerice, mogu sudjelujućim poduzetnicima omogućiti stjecanje potrebnog iskustva u sektoru određenog osiguranja, kao i troškovne uštede ili smanjenje premija putem zajedničkog reosiguranja po povlaštenim uvjetima. Međutim, svako izuzeće treba biti ograničeno na sporazume koji uključenim poduzetnicima ne omogućuju uklanjanje tržišnog natjecanja u odnosu na znatni dio predmetnih proizvoda. Potrošači mogu osjetiti stvarnu korist od udruživanja poduzetnika samo ako postoji dostatno tržišno natjecanje na mjerodavnim tržištima na kojima grupe djeluju. Ovaj se uvjet treba smatrati ispunjenim onda kada tržišni udjel grupe ostaje ispod određenog praga te se može smatrati da podliježe stvarnom ili potencijalnom tržišnom natjecanju s poduzetnicima koji ne sudjeluju u grupi.
(18)
Ova Uredba stoga treba dodijeliti izuzeće svakoj takvoj grupi suosiguravatelja i sureosiguravatelja koja postoji više od tri godine, odnosno koja nije stvorena s ciljem pokrića novog rizika, uz uvjet da zbrojeni tržišni udjel sudjelujućih poduzetnika ne premašuje određene pragove. Prag za grupe suosiguravatelja treba biti niži jer te grupe mogu uključivati jednoobrazne uvjete polica osiguranja i bruto premije. Za ocjenu ispunjava li grupa uvjet tržišnog udjela, ukupni tržišni udjel sudjelujućih poduzetnika treba biti zbrojen. Tržišni udjel svakog sudjelujućeg poduzetnika temelji se na ukupnom prihodu od bruto premija tog poduzetnika kako unutar tako i izvan grupe na istom mjerodavnom tržištu. Ova se izuzeća, međutim, primjenjuju samo ako predmetna grupa zadovoljava daljnje uvjete utvrđene u ovoj Uredbi, koji su usmjereni na održavanje ograničenja tržišnog natjecanja među sudjelujućim poduzetnicima na najmanjoj razini. U takvim je slučajevima potrebna pojedinačna analiza kako bi se utvrdilo jesu li ispunjeni uvjeti utvrđeni ovom Uredbom.
(19)
Razdoblje važenja ove Uredbe trebalo bi utvrditi na sedam godina kako bi se omogućilo zaključivanje sporazuma, od kojih neki mogu uključivati značajne odluke o ulaganjima.
(20)
Komisija može povući pogodnost ove Uredbe u skladu s člankom 29. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2003. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju utvrđenih u člancima 81. i 82. Ugovora (5), ako u pojedinom slučaju utvrdi da sporazum, na koji se primjenjuju izuzeća predviđena u ovoj Uredbi, ipak proizvodi učinke koji nisu usklađeni s člankom 101. stavkom 3. Ugovora.
(21)
Tijelo države članice nadležno za zaštitu tržišnog natjecanja može povući pogodnost ove Uredbe u skladu s člankom 29. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 u odnosu na državno područje države članice ili neki njegov dio ako u pojedinom slučaju sporazum, na koji se primjenjuju izuzeća predviđena u ovoj Uredbi, ipak proizvodi učinke koji nisu usklađeni s člankom 101. stavkom 3. Ugovora na državnom području te države članice ili nekom njegovom dijelu te ako takvo područje ima sva obilježja zasebnog zemljopisnog tržišta.
(22)
Prilikom utvrđivanja treba li pogodnost ove Uredbe biti povučena u skladu s člankom 29. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003, od posebne su važnosti protutržišni učinci koji mogu proizaći iz postojanja veza grupe suosiguravatelja ili sureosiguravatelja i/ili njezinih sudjelujućih poduzetnika s drugim grupama i/ili njihovim sudjelujućim poduzetnicima na istom mjerodavnom tržištu,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
DEFINICIJE
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„sporazum” znači sporazum, odluka udruženja poduzetnika ili usklađeno djelovanje;
2.
„sudjelujući poduzetnici” znači poduzetnici koji su stranke sporazuma i njihove odnosne povezane poduzetnike;
3.
„povezani poduzetnici” znači:
(a)
poduzetnici u kojima je stranka sporazuma, izravno ili neizravno:
i.
ovlaštena iskoristiti više od polovine glasačkih prava,
ii.
ovlaštena imenovati više od polovine članova nadzornoga odbora, upravnoga odbora ili tijela koja zakonito zastupaju tog poduzetnika, ili
iii.
je ovlaštena voditi poslove toga poduzetnika;
(b)
poduzetnici koji izravno ili neizravno imaju, nad strankom sporazuma, prava ili ovlaštenja navedena pod točkom (a);
(c)
poduzetnici u kojima poduzetnik naveden pod točkom (b) ima izravno ili neizravno prava ili ovlaštenja navedena pod točkom (a);
(d)
poduzetnici u kojima stranka sporazuma zajedno s jednim ili više poduzetnika navedenih pod točkama (a), (b) ili (c), odnosno u kojima dva ili više tih poduzetnika zajednički imaju prava ili ovlaštenja navedena pod točkom (a);
(e)
poduzetnici u kojima prava ili ovlaštenja navedena pod točkom (a) zajednički drže:
i.
stranke sporazuma li njihovi odnosni povezani poduzetnici navedeni u točkama od (a) do (d); ili
ii.
jedna ili više stranaka sporazuma odnosno jedan ili više njihovih povezanih poduzetnika navedenih u točkama od (a) do (d) i jedna ili više trećih strana;
4.
„grupe suosiguravatelja” znači grupe koje su osiguravatelji uspostavili izravno ili preko brokera odnosno ovlaštenih zastupnika i koje, s iznimkom ad-hoc sporazuma o suosiguranju na tržištu upisa, pri čemu određeni dio predmetnog rizika pokriva vodeći osiguravatelj, a preostali dio rizika pokrivaju daljnji osiguravatelji koji su pozvani pokriti taj ostatak, koje:
(a)
su suglasne u ime i za račun svih sudionika sklopiti ugovore o osiguranju za određene kategorije rizika; odnosno
(b)
povjeravaju sklapanje i upravljanje osiguranjem određene kategorije rizika u njihovo ime i za njihov račun jednom od osiguravatelja, zajedničkom brokeru odnosno zajedničkom tijelu osnovanom u tu svrhu;
5.
„grupe sureosiguravatelja” znači grupe koje su osiguravatelji uspostavili izravno ili preko brokera odnosno ovlaštenih zastupnika, po mogućnosti uz pomoć jednog ili više reosiguravatelja, s iznimkom ad-hoc sporazuma o sureosiguranju na tržištu upisa, pri čemu određeni dio predmetnog rizika pokriva vodeći osiguravatelj, a preostali dio rizika pokrivaju daljnji osiguravatelji koji su tada pozvani pokriti taj ostatak kako bi:
(a)
međusobno reosigurali sve ili dio svojih obveza u odnosu na određenu kategoriju rizika;
(b)
povremeno u ime i za račun svih sudionika prihvatili reosiguranje iste kategorije rizika;
6.
„novi rizici” znači:
(a)
rizici koji prije nisu postojali i čije pokriće osiguranja iziskuje razvoj potpuno novog proizvoda osiguranja, ne uključujući proširenje, poboljšanje ili zamjenu postojećeg proizvoda osiguranja; ili
(b)
u iznimnim slučajevima, rizici čija se priroda, na temelju objektivne analize, toliko značajno izmijenila da nije moguće unaprijed znati koliki je upisni kapacitet potreban za pokriće takvog rizika;
7.
„bruto premija” znači cijena koja se zaračunava kupcu police osiguranja.
POGLAVLJE II.
ZAJEDNIČKI OBRAČUNI, TABLICE I STUDIJE
Članak 2.
Izuzeće
Sukladno članku 101. stavku 3. Ugovora i podložno odredbama ove Uredbe, članak 101. stavak 1. Ugovora ne primjenjuje se na sporazume koje su zaključila dva ili više poduzetnika u sektoru osiguranja u pogledu:
(a)
zajedničkog obračunavanja i distribucije podataka potrebnih radi:
i.
izračuna prosječnog troška pokrića određenog rizika u prošlosti (dalje u tekstu: „obračuni”);
ii.
sastavljanja tablica smrtnosti i tablica koje prikazuju učestalost bolesti, nesreća i invaliditeta u vezi s osiguranjem koje uključuje element kapitalizacije (dalje u tekstu: „tablice”);
(b)
zajedničkog provođenja studija o vjerojatnom učinku općih, u odnosu na zainteresirane poduzetnike, vanjskih okolnosti, bilo na učestalost odnosno razmjere budućih zahtjeva za naknadu štete za dani rizik odnosno kategorije rizika, ili na profitabilnost različitih vrsta ulaganja (dalje u tekstu: „studije”), kao i širenja rezultata takvih studija.
Članak 3.
Uvjeti za izuzeće
1. Izuzeće iz članka 2. stavka (a) primjenjuje se uz uvjet da obračuni odnosno tablice:
(a)
temelje se na skupu podataka, raspršenih kroz niz godina rizika izabranih za promatrano razdoblje, koji su vezani uz iste ili usporedive rizike u broju dostatnom da bi činio osnovu koja je statistički obradiva i koja će, među ostalima, dovesti do i do sljedećih iznosa:
i.
broja zahtjeva za naknadu štete tijekom navedenog razdoblja;
ii.
broja pojedinačnih rizika osiguranih u svakoj godini rizika odabranog promatranog razdoblja;
iii.
ukupno plaćenih iznosa odnosno obveza u odnosu na zahtjeve za naknadu štete nastale tijekom navedenog razdoblja;
iv.
ukupnog iznosa kapitala osiguranog za svaku godinu rizika tijekom odabranog promatranog razdoblja;
(b)
uključuju razdjel raspoložive statistike, s onoliko detalja koliko je to aktuarski prikladno;
(c)
ni na koji način ne uključuju elemente potencijalnih obveza, dohotka koji proizlazi iz pričuva, upravnih ili komercijalnih troškova odnosno fiskalnih ili parafiskalnih doprinosa, te da u obzir ne uzimaju niti prihode od ulaganja niti očekivanu dobit.
2. Izuzeća iz članka 2. primjenjuju se pod uvjetom da obračuni, tablice odnosno rezultati studija:
(a)
ne imenuju predmetne osiguravatelje odnosno bilo koju osiguranu stranku;
(b)
kod obračunavanja i distribucije sadrže izjavu da su neobvezujući;
(c)
ne sadrže ništa što bi upućivalo na razinu bruto premija;
(d)
pod razumnim, pristupačnim i nediskriminirajućim uvjetima raspoloživi su svakom osiguravatelju koji zatraži njihov primjerak, uključujući osiguravatelje koji nisu aktivni na zemljopisnom odnosno tržištu proizvoda na koje se ti obračuni, tablice odnosno rezultati studija odnose;
(e)
osim ako je neobjavljivanje objektivno opravdano razlozima javne sigurnosti, raspoloživi su pod razumnim, pristupačnim i nediskriminirajućim uvjetima potrošačkim udrugama ili organizacijama korisnika koje podnesu specifičan, precizan i uredno obrazložen zahtjev za pristup.
Članak 4.
Sporazumi koji nisu obuhvaćeni izuzećem
Izuzeća iz članka 2. ne primjenjuju se ako sudjelujući poduzetnici međusobno preuzmu obveze, odnosno obvežu druge poduzetnike, na nekorištenje obračuna odnosno tablica koje se razlikuju od onih iz članka 2. točke (a), ili na neodstupanje od rezultata studija iz članka 2. točke (b).
POGLAVLJE III.
ZAJEDNIČKO POKRIĆE ODREĐENIH VRSTA RIZIKA
Članak 5.
Izuzeće
Prema članku 101. stavku 3. Ugovora i podložno odredbama ove Uredbe, članak 101. stavak 1. Ugovora ne primjenjuje se na sporazume koje su dva ili više poduzetnika zaključili u sektoru osiguranja u pogledu uspostave i djelovanja grupe osiguravatelja odnosno osiguravatelja i reosiguravatelja radi zajedničkog pokrića određene kategorije rizika u obliku suosiguranja ili sureosiguranja.
Članak 6.
Primjena izuzeća i pragova tržišnog udjela
1. U pogledu grupa suosiguravatelja ili sureosiguravatelja koje su stvorene isključivo kako bi pokrivale nove rizike, izuzeće iz članka 5. primjenjuje se na razdoblje od tri godine od datuma osnivanja grupe, bez obzira na njezin tržišni udjel.
2. U pogledu grupa suosiguravatelja ili sureosiguravatelja koje nisu obuhvaćene stavkom 1., izuzeće iz članka 5. primjenjuje se dokle god je ova Uredba na snazi, uz uvjet da zbrojeni tržišni udjel sudjelujućih poduzetnika ne prelazi:
(a)
20 % mjerodavnog tržišta, u slučaju grupa suosiguranja;
(b)
25 % mjerodavnog tržišta, u slučaju grupa sureosiguranja.
3. Prilikom izračuna tržišnog udjela sudjelujućih poduzetnika na mjerodavnom tržištu, u obzir se uzima:
(a)
tržišni udjel sudjelujućeg poduzetnika unutar predmetne grupe;
(b)
tržišni udjel sudjelujućeg poduzetnika unutar druge grupe na istom mjerodavnom tržištu kao i predmetna grupa koje je sudjelujući poduzetnik član; i
(c)
tržišni udjel sudjelujućeg poduzetnika na istom mjerodavnom tržištu kao i predmetna grupa, izvan bilo kakve grupe.
4. Radi primjene pragova tržišnog udjela iz stavka 2. primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
tržišni udjel izračunava se na temelju prihoda od bruto premije; ako podaci o prihodu od bruto premija nisu raspoloživi, u svrhu utvrđivanja tržišnog udjela predmetnog poduzetnika mogu se koristiti procjene temeljene na drugim pouzdanim tržišnim podacima, uključujući dano pokriće osiguranja odnosno osiguranu vrijednost rizika;
(b)
tržišni udjel izračunava se na temelju podataka koji se odnose na prethodnu kalendarsku godinu.
5. Ako tržišni udjel iz stavka 2. točke (a) prvotno ne iznosi više od 20 % i naknadno naraste iznad te razine, ali ne premašuje 25 %, izuzeće iz članka 5. nastavlja se primjenjivati na razdoblje od dvije uzastopne kalendarske godine nakon godine u kojoj je prvi put prijeđen prag od 20 %.
6. Ako tržišni udjel iz stavka 2. točke (a) prvotno ne iznosi više od 20 %, ali naknadno naraste iznad 25 %, izuzeće iz članka 5. nastavlja se primjenjivati na razdoblje od jedne kalendarske godine nakon godine u kojoj je prvi put prijeđen prag od 25 %.
7. Pogodnost iz stavaka 5. i 6. ne smije se zbrajati tako da prelazi razdoblje od dvije kalendarske godine.
8. Ako tržišni udjel iz stavka 2. točke (b) prvotno ne iznosi više od 25 % i naknadno naraste iznad te razine, ali ne premašuje 30 %, izuzeće iz članka 5. nastavlja se primjenjivati na razdoblje od dvije uzastopne kalendarske godine nakon godine u kojoj je prvi put prijeđen prag od 25 %.
9. Ako tržišni udjel iz stavka 2. točke (b) prvotno ne iznosi više od 25 %, ali naknadno naraste iznad 30 %, izuzeće iz članka 5. nastavlja se primjenjivati na razdoblje od jedne kalendarske godine nakon godine u kojoj je prvi put prijeđen prag od 30 %.
10. Pogodnost iz stavaka 8. i 9. ne smije se zbrajati tako da prelazi razdoblje od dvije kalendarske godine.
Članak 7.
Uvjeti za izuzeće
Izuzeće iz članka 5. primjenjuje se uz uvjet da:
(a)
svaki sudjelujući poduzetnik ima, uz razumno razdoblje najave, pravo povući se iz grupe bez snošenja sankcija;
(b)
pravila grupe ne obvezuju bilo kojeg sudjelujućeg poduzetnika da osigura odnosno reosigura putem grupe, niti sprječavaju bilo kojeg sudjelujućeg poduzetnika da osigura odnosno reosigura izvan grupe, u cijelosti ili djelomično, bilo koju vrstu rizika koju pokriva grupa;
(c)
pravila grupe ne ograničavaju djelovanje grupe odnosno njenih sudjelujućih poduzetnika u smislu osiguranja odnosno reosiguranja rizika koji se nalaze u nekom određenom zemljopisnom dijelu Unije;
(d)
sporazum ne ograničava opseg proizvodnje odnosno prihode od prodaje;
(e)
sporazumom se ne dijele tržišta odnosno korisnici; i
(f)
sudjelujući poduzetnici u grupi sureosiguravatelja ne dogovaraju se o bruto premijama koje zaračunavaju za izravno osiguranje.
POGLAVLJE IV.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 8.
Prijelazno razdoblje
Zabrana utvrđena u članku 101. stavku 1. Ugovora ne primjenjuje se tijekom razdoblja od 1. travnja 2010. do 30. rujna 2010. u odnosu na sporazume koji su već na snazi 31.ožujka 2010., a koji ne ispunjavaju uvjete za izuzeće iz ove Uredbe, ali ispunjavaju uvjete za izuzeće iz Uredbe (EZ) br. 358/2003.
Članak 9.
Razdoblje važenja
Ova Uredba stupa na snagu 1. travnja 2010.
Prestaje važiti 31. ožujka 2017.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. ožujka 2010.