SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2011/82/EU
ze dne 25. října 2011
o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.
(2)
Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (2) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV (3) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném "Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020" zdůraznila, že prosazování příslušných právních předpisů je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech o bezpečnosti silničního provozu ze dne 2. prosince 2010 vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi k posouzení možnosti případné harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie. Komise by proto měla zhodnotit, zda bude v budoucnu nutné navrhnout další opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.
(4)
Podporovat je třeba rovněž větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.
(5)
Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila dostatek informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech než je členský stát registrace.
(6)
Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, zaveden systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.
(7)
Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, může zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.
(8)
K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.
(9)
V rámci prümských rozhodnutí si členské státy vzájemně poskytují právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů by měla být pokud možno začleněna do této směrnice.
(10)
Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla předložit zprávu o posouzení fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.
(11)
Užití uvedených softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.
(12)
Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.
(13)
Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prostředky a postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informace vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Další postupy podléhají platným právním nástrojům, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, např. rámcového rozhodnutí Rady 2005/214/SVV ze dne 24. února 2005 o uplatňování zásady vzájemného uznávání peněžitých trestů a pokut (4).
(14)
Členské státy by měly zvážit poskytnutí odpovídajícího překladu informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak stanovuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU ze dne 20. října 2010 o právu na tlumočení a překlad v trestním řízení (5).
(15)
S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu s vysokou úrovní ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby byla zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.
(16)
Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.
(17)
Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými subjekty, mimo jiné orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(18)
Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů, která by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.
(19)
Jelikož údaje související s určením totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji, členské státy by měly přijmout opatření, která jsou nezbytná k uplatnění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (6). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjekt údajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů, a měl by mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.
(20)
Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.
(21)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, uvedené v článku 6 Smlouvy o Evropské unii.
(22)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(23)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.
(24)
Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o zohlednění příslušných změn rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(25)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (7) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(26)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a může jej být proto z důvodu rozsahu či účinků činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(27)
Byl konzultován Evropský inspektor ochrany údajů, který k dané problematice zaujal stanovisko (8),
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, a tím i vymáhání sankcí.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:
a)
překročení nejvyšší dovolené rychlosti;
b)
nepoužití bezpečnostních pásů;
c)
nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;
d)
řízení vozidla pod vlivem alkoholu;
e)
řízení vozidla pod vlivem drog;
f)
nepoužití ochranné přilby;
g)
použití zakázaného pruhu;
h)
nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;
b)
„členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;
c)
„členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;
d)
„překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci a dotyčný druh vozidla;
e)
„nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS ze dne 16. prosince 1991 o povinném používání bezpečnostních pásů a dětských zádržných systémů ve vozidlech (9) a právních předpisů členského státu deliktu;
f)
„nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
g)
„řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
h)
„řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
i)
„nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
j)
„použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, např. odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
k)
„nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
l)
„národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;
m)
„automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, několika nebo všech členských států či zúčastněných zemí;
n)
„držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.
Článek 4
Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 3 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidel s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:
a)
údajů o vozidlech a
b)
údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.
Datové prvky uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
2. Veškeré vyhledávání formou odchozích žádostí provádí národní kontaktní místo členského státu deliktu s využitím úplného registračního čísla.
Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článcích 2 a 3.
3. Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
4. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky bez výměny údajů z dalších databází. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem a aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jakou je aplikace speciálně vytvořená pro účely článku 12 rozhodnutí 2008/615/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
5. Každý členský stát nese své náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
Článek 5
Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
1. Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení.
Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
2. Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedeného v článku 2, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
3. Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
Článek 6
Podávání zpráv členskými státy Komisi
Členské státy zašlou do ze dne 7. listopadu 2014 Komisi předběžnou zprávu. Do ze dne 6. května 2016, a poté každé dva roky zašlou Komisi rovněž souhrnnou zprávu.
V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená v rámcovém rozhodnutí 2008/977/SVV se vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice.
2. Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 4 a 5 rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 9 uvedeného rámcového rozhodnutí byla stanovena nejdelší přípustná lhůta pro uchovávání údajů.
Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, přístup, opravu, výmaz a blokování, náhradu škody a soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV.
Všechna příslušná ustanovení o ochraně údajů stanovená v prümských rozhodnutích se rovněž vztahují na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice
3. Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
Článek 8
Informování účastníků silničního provozu v Unii
1. Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
2. Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, mimo jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
Článek 9
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, pokud jde o aktualizaci přílohy I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny rozhodnutí 2008/615/SVV a 2008/616/SVV nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
Článek 10
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let od ze dne 6. listopadu 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 11
Revize směrnice
Do ze dne 7. listopadu 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:
-
posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,
-
posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu osob usmrcených v důsledku silničních nehod v Unii, zvláště otázky, zda má na účinnost této směrnice vliv její územní působnost,
-
posouzení potřeby vypracování společných norem pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat přinejmenším překračování rychlostních limitů, řízení vozidla pod vlivem alkoholu, nepoužívání bezpečnostních pásů a nezastavení na červený světelný signál světelného signalizačního zařízení,
-
posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navržení společných kritérií týkajících se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik EU, včetně společné dopravní politiky,
-
případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,
-
posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do ze dne 7. listopadu 2013. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
32011L0082
L 288/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
25.10.2011.
DIREKTIVA 2011/82/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2011.
o olakšavanju prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima vezanim uz sigurnost prometa na cestama
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 87. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Unapređenje sigurnosti na cestama glavni je cilj prometne politike Unije. Unija provodi politiku unapređenja sigurnosti na cestama s ciljem smanjenja broja poginulih, ozlijeđenih i materijalne štete. Važan je element te politike dosljedna provedba kazni za prometne prekršaje počinjene u Uniji koji značajno ugrožavaju sigurnost prometa na cestama.
(2)
Međutim, zbog nepostojanja odgovarajućih postupaka i neovisno o postojećim mogućnostima u skladu s Odlukom Vijeća 2008/615/PUP od 23. lipnja 2008. o produbljivanju prekogranične suradnje, posebno u suzbijanju terorizma i prekograničnog kriminala (2) i Odlukom Vijeća 2008/616/PUP od 23. lipnja 2008. o provedbi Odluke 2008/615/PUP (3) („Odluke iz Prüma”), sankcije u obliku novčanih kazni za određene prometne prekršaje često se ne provode ako su prometni prekršaji počinjeni vozilom koje je registrirano u drugoj državi članici, a ne u onoj u kojoj je počinjen prekršaj. Ova Direktiva ima za cilj, čak i u takvim slučajevima, osigurati učinkovitu istragu prometnih prekršaja vezanih uz sigurnost prometa na cestama.
(3)
Komisija je, u svojoj Komunikaciji od 20. srpnja 2010. pod naslovom „Prema Europskoj zoni sigurnosti prometa na cestama: smjernice politike sigurnosti prometa na cestama 2011.-2020.” naglasila da je provedba i dalje ključni čimbenik za stvaranje uvjeta za značajnije smanjenje broja poginulih i ozlijeđenih osoba. Vijeće je, u svojim zaključcima o sigurnosti prometa na cestama od 2. prosinca 2010., upozorilo na potrebu za unapređenjem provedbe pravila o sigurnosti na cestama u državama članicama i, gdje je to primjenjivo, na razini Unije. Vijeće je pozvalo Komisiju da preispita mogućnosti usklađivanja prometnih pravila na razini Unije, gdje je to prikladno. Komisija bi stoga trebala razmotriti potrebu da u budućnosti predloži dodatne mjere za olakšavanje prekogranične provedbe kazni u slučaju prometnih prekršaja, posebno onih vezanih uz teške prometne nesreće.
(4)
Treba poticati i veću usklađenost kontrolnih mjera između država članica i Komisija bi u tome smislu trebala preispitati potrebu za razvojem zajedničkih normi za automatiziranu opremu za kontrolu sigurnosti na cestama.
(5)
Treba povećati svijest građana Unije u pogledu pravila o sigurnosti prometa na cestama koja su na snazi u različitim državama članicama i u pogledu provedbe ove Direktive, posebno kroz odgovarajuće mjere kojima se jamči pružanje dovoljne količine informacija o posljedicama kršenja prometnih pravila o sigurnosti na cestama za vrijeme putovanja u državi članici koja nije ona u kojoj je vozilo registrirano.
(6)
S ciljem unapređenja sigurnosti na cestama u cijeloj Uniji i kako bi se osiguralo jednako postupanje prema vozačima bili oni državljani ili ne, treba olakšati provedbu kazni bez obzira na državu članicu u kojoj je vozilo registrirano. S tim ciljem treba uspostaviti sustav prekogranične razmjene informacija za određene utvrđene prometne prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama, bez obzira na to jesu li upravne ili kaznene prirode prema zakonu predmetne države članice, kojim će se državi članici u kojoj je počinjen prekršaj omogućiti pristup podacima o registraciji vozila (PRV) države članice u kojoj je vozilo registrirano.
(7)
Učinkovitija prekogranična razmjena PRV-a, koja bi trebala olakšati identifikaciju osoba koje se sumnjiči da su počinile prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama, može imati odvraćajući učinak i potaknuti opreznije ponašanje vozača vozila koja su registrirana u državi članici koja nije ona u kojoj je počinjen prekršaj, čime će se spriječiti stradanja uzrokovana prometnim nesrećama.
(8)
Prometni prekršaji vezani uz sigurnost prometa na cestama obuhvaćeni ovom Direktivom nemaju ujednačeni tretman u svim državama članicama. Neke države članice takve prekršaje u nacionalnom pravu klasificiraju kao „upravne” prekršaje, dok ih druge nazivaju „kaznenim” djelima. Ova bi se Direktiva trebala primjenjivati bez obzira na način na koji su ta djela klasificirana u nacionalnom pravu.
(9)
U okviru Odluka iz Prüma, države članice jedna drugoj daju pravo pristupa PRV-u s ciljem bolje razmjene informacija i ubrzanja postupaka. Odredbe koje se odnose na tehničke specifikacije i postojanje automatizirane razmjene informacija predviđene Odlukama iz Prüma trebale bi, u što većoj mogućoj mjeri, biti uključene u ovu Direktivu.
(10)
Postojeće softverske aplikacije trebale bi činiti osnovu za razmjenu informacija u skladu s ovom Direktivom i trebale bi, isto tako, olakšati izvješćivanje Komisije od strane država članica. Te bi aplikacije trebale omogućiti brzu, sigurnu i povjerljivu razmjenu određenih PRV-a između država članica. Trebalo bi iskoristiti aplikaciju Europskog informacijskog sustava o vozilima i vozačkim dozvolama (Eucaris) koja je, u odnosu na PRV, obavezna u državama članicama prema Odlukama iz Prüma. Komisija bi trebala izvijestiti o ocjeni rada softverskih aplikacija koje se koriste u svrhe ove Direktive.
(11)
Područje primjene gore navedenih softverskih aplikacija treba se ograničiti na postupke razmjene informacija između nacionalnih kontaktnih točaka u državama članicama. Postupci i automatizirani procesi u kojima će se informacije koristiti izvan su opsega tih aplikacija.
(12)
Strategija za upravljanje informacijama za unutarnju sigurnost EU-a ima za cilj pronaći najjednostavnija i najisplativija rješenja za razmjenu informacija koja je najlakše pratiti.
(13)
Države članice bi trebale moći kontaktirati vlasnika, korisnika vozila ili osobu utvrđenu na drugi način koju se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama kako bi ju upoznali s primjenjivim postupcima i pravnim posljedicama prema zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj. Pritom bi države članice trebale imati na umu da informacije o prometnim prekršajima vezanima uz sigurnost u prometu pošalju na jeziku na kojem su napisani dokumenti o registraciji vozila ili na jeziku za koji je najvjerojatnije da će ga predmetna osoba razumjeti, kako bi se osiguralo da ta osoba razumije informacije koje su joj priopćene. Država članica mora primijeniti odgovarajuće postupke kako bi osigurala da je obaviještena samo predmetna osoba, a ne treća stranka. S tim ciljem, države članice moraju koristiti iscrpne postupke slične onima nakon počinjenja prekršaja, uključujući, gdje je to prikladno, preporučene pošiljke. Na taj će način osobi biti omogućeno da na odgovarajući način reagira na te informacije, odnosno zatraži više informacija, plati kaznu ili ostvari svoje pravo na obranu, posebno u slučaju krivo identificirane osobe. Daljnji postupci obuhvaćeni su primjenjivim pravnim instrumentima, uključujući instrumente o međusobnoj pomoći i o međusobnom priznavanju, na primjer, okvirna Odluka Vijeća 2005/214/PUP od 24. veljače 2005. o primjeni načela uzajamnog priznavanja novčanih kazni (4).
(14)
Države članice bi trebale razmotriti osiguranje odgovarajućeg prijevoda obavijesti koju šalje država članica u kojoj je počinjen prekršaj, kako je predviđeno u Direktivi 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o pravu na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima (5).
(15)
S ciljem provedbe politike sigurnosti prometa na cestama kojom se nastoji postići visoka razina zaštite svih sudionika u prometu na cestama u Uniji i uzimajući u obzir različite okolnosti u Uniji, države članice bi trebale, ne dovodeći u pitanje restriktivnije politike i zakone, osigurati veću usklađenost pravila o cestovnom prometu i njihovu provedbu između država članica. U svome izvješću Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ove Direktive, Komisija bi trebala ispitati potrebu razvoja zajedničkih normi s ciljem uspostave usporedivih metoda, praksi i minimalnih normi na razini Unije, uzimajući u obzir međunarodnu suradnju i postojeće norme na području sigurnosti na cestama, posebno Bečku konvenciju o cestovnom prometu od 8. studenoga 1968.
(16)
U okviru svog izvješća Europskom parlamentu i Vijeću o primjeni ove Direktive u državama članicama, Komisija bi trebala preispitati potrebu za zajedničkim kriterijima za postupke koje bi države članice trebale provoditi u slučaju neplaćanja novčane kazne, u skladu sa zakonima i postupcima u državama članicama. Komisija bi u tome izvješću trebala govoriti o pitanjima kao što su postupci između nadležnih tijela država članica za prijenos pravomoćne presude o provedbi sankcije i/ili novčane kazne te priznavanje i provedba pravomoćne presude.
(17)
Pripremajući preispitivanje ove Direktive, Komisija bi se trebala savjetovati sa relevantnim dionicima, kao što su pravosudna tijela i nadležna tijela za sigurnost prometa na cestama, udruge stradalih u prometnim nesrećama i druge nevladine organizacije koje djeluju u području sigurnosti na cestama.
(18)
Bolja suradnja između pravosudnih tijela trebala bi ići ruku pod ruku s poštovanjem temeljnih prava, posebno prava na poštovanje privatnosti i zaštite osobnih podataka, koja su zajamčena posebnim postupcima za zaštitu podataka koji bi trebali uzeti u obzir posebnu prirodu prekograničnog internetskog pristupa bazama podataka. Potrebno je da softverske aplikacije omoguće razmjenu informacija u sigurnim uvjetima i osiguraju povjerljivost prenesenih podataka. Podaci prikupljeni u skladu s ovom Direktivom ne smiju se koristiti u druge svrhe osim onih iz ove Direktive. Države članice moraju poštovati obveze vezane uz uvjete uporabe i privremenu pohranu podataka.
(19)
Budući da su podaci koji se odnose na identifikaciju počinitelja podaci osobne prirode, države članice moraju poduzeti potrebne mjere da osiguraju primjenu mjerodavnih odredbi okvirne Odluke Vijeća 2008/977/PUP od 27.studenoga 2008. o zaštiti osobnih podataka obrađenih u okviru policijske i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima (6). Ne dovodeći u pitanje poštovanje zahtjeva za žalbe i mehanizme naknade štete u predmetnim državama članicama, subjekt mora biti upoznat, u trenutku kada je obaviješten o prekršaju, s pravom na pristup, ispravak i brisanje osobnih podataka te o najdužem zakonskom razdoblju tijekom kojeg podaci mogu biti pohranjeni i imati pravo na ispravak netočnih osobnih podataka ili neposredno brisanje svih podataka koji su nezakonito snimljeni.
(20)
Trećim bi zemljama trebalo biti omogućeno sudjelovati u razmjeni PRV-a pod uvjetom da su u tome smislu s Unijom sklopile sporazum. Taj sporazum mora uključivati potrebne odredbe o zaštiti podataka.
(21)
Ova Direktiva poštuje temeljna prava i načela potvrđena posebno u Povelji Europske unije o temeljnim pravima iz članka 6. Ugovora o Europskoj uniji.
(22)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u odnosu na područje slobode, sigurnosti i pravde, koji se nalazi u prilogu Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, i ne dovodeći u pitanje članak 4. tog protokola, te države članice ne sudjeluju u donošenju ove Direktive i ona ih ne obvezuje niti se na njih primjenjuje.
(23)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji se nalazi u prilogu Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Direktive i ona je ne obvezuje niti se na nju primjenjuje.
(24)
Radi ostvarenja cilja razmjene informacija između država članica putem interoperabilnih sredstava, ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije treba biti delegirana na Komisiju u smislu uzimanja u obzir mjerodavnih izmjena Odluke 2008/615/PUP i Odluke 2008/616/PUP ili, ako je potrebno, pravnim aktima Unije koji su izravno mjerodavni za ažuriranje Priloga I. Posebno je važno da Komisija obavi potrebne konzultacije u pripremnoj fazi, uključujući stručnu razinu. Komisija, kada priprema i izrađuje delegirane akte, mora osigurati istovremeni, pravovremeni i odgovarajući prijenos mjerodavnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(25)
U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (7), države članice se potiče da izrade i objave vlastite tablice, za sebe i u interesu Unije, koje će što je bolje moguće, prikazati korelaciju između ove Direktive i mjera za njezino prenošenje.
(26)
Budući da ciljeve ove Direktive ne mogu dostatno ostvariti države članice, naime, osigurati visoku razinu zaštite svih sudionika u prometu u Uniji olakšavanjem prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima vezanima uz sigurnost prometa na cestama ako su počinjeni vozilom koje je registrirano u državi članici koja nije ona u kojoj je počinjen prekršaj, nego ih se zbog opsega i učinaka mjera može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može usvojiti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(27)
Nakon savjetovanja, Europski nadzornik za zaštitu podataka donio je mišljenje (8),
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Cilj
Cilj je ove Direktive osigurati visoku razinu zaštite svih sudionika u prometu na cestama u Uniji olakšavanjem prekogranične razmjene informacija o prometnim prekršajima vezanim uz sigurnost prometa na cestama, a time i provedbu sankcija kada su ti prekršaji počinjeni vozilom koje je registrirano u državi članici koja nije država članica u kojoj je počinjen prekršaj.
Članak 2.
Područje primjene
Ova se Direktiva primjenjuje na sljedeće prometne prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama:
(a)
prekoračenje ograničenja brzine;
(b)
vožnja bez korištenja sigurnosnog pojasa;
(c)
prolazak kroz crveno svjetlo;
(d)
vožnja pod utjecajem alkohola;
(e)
vožnja pod utjecajem opojnih droga;
(f)
vožnja bez zaštitne kacige;
(g)
vožnja kolničkom trakom u kojoj je zabranjena vožnja;
(h)
nezakonita uporaba mobilnog telefona ili drugog komunikacijskog uređaja u vožnji.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Direktive, primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„vozilo” znači bilo koje motorno vozilo uključujući motocikle, koje se obično koristi za cestovni prijevoz osoba ili robe;
(b)
„država članica u kojoj je počinjen prekršaj” znači država članica u kojoj je počinjen prekršaj;
(c)
„država članica u kojoj je vozilo registrirano” znači država članica u kojoj je registrirano vozilo kojim je počinjen prekršaj;
(d)
„prekoračenje ograničenja brzine” znači vožnja iznad ograničenja brzine koje je na snazi u državni članici u kojoj je počinjen prekršaj u odnosu na predmetnu prometnicu i vrstu vozila;
(e)
„vožnja bez korištenja sigurnosnog pojasa” znači nepoštovanje zahtjeva za korištenjem sigurnosnog pojasa ili sustava za držanje djece (sigurnosne sjedalice) u skladu s Direktivom Vijeća 91/671/EEZ od 16. prosinca 1991. koja se odnosi na obaveznu uporabu sigurnosnih pojaseva u vozilima (9) i zakona države članice u kojoj je počinjen prekršaj;
(f)
„prolazak kroz crveno svjetlo” znači vožnja kroz crveno svjetlo ili neki drugi znak obveze zaustavljanja prema zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;
(g)
„vožnja pod utjecajem alkohola” znači vožnja u alkoholiziranom stanju kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;
(h)
„vožnja pod utjecajem opojnih droga” znači vožnja pod utjecajem opojnih droga ili drugih tvari koje imaju sličan učinak, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;
(i)
„vožnja bez zaštitne kacige” znači nenošenje zaštitne kacige, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;
(j)
„vožnja kolničkom trakom u kojoj je zabranjena vožnja” znači nezakonito korištenje prometne trake, kao što je prometna traka za zaustavljanje, prometna traka za javni prijevoz ili privremeno zatvorena prometna traka radi zastoja ili radova na cesti, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;
(k)
„nezakonita uporaba mobilnog telefona ili drugog komunikacijskog uređaja u vožnji” znači nezakonita uporaba mobilnog telefona ili nekog drugog komunikacijskog uređaja u vožnji, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je počinjen prekršaj;
(l)
„nacionalna kontaktna točka” znači ovlašteno nadležno tijelo za razmjenu PRV-a;
(m)
„automatizirana pretraga” znači internetski pristup pretraživanju baza podataka jedne, nekoliko ili svih država članica ili država sudionica;
(n)
„korisnik vozila” znači osoba u čije ime je vozilo registrirano, kako je utvrđeno u zakonu države članice u kojoj je vozilo registrirano.
Članak 4.
Postupak razmjene informacija između država članica
1. U svrhu istraživanja prometnih prekršaja vezanih uz sigurnost prometa na cestama iz članka 2., države članice omogućit će nacionalnim kontaktnim točkama drugih država članica, kako je navedeno u stavku 3. ovog članka, pristup sljedećim nacionalnim PRV-ima, s ovlastima automatizirane pretrage sljedećeg:
(a)
podataka koji se odnose na vozila; i
(b)
podataka koji se odnose na vlasnike ili korisnike vozila.
Elementi podataka iz točaka (a) i (b), koji su potrebni za obavljanje pretrage, moraju biti u skladu s Prilogom I.
2. Sve pretrage u obliku zahtjeva prema drugim tijelima obavlja nacionalna kontaktna točka države članice u kojoj je počinjen prekršaj pomoću potpunog registracijskog broja vozila.
Te se pretrage obavljaju u skladu s postupcima iz poglavlja 3. Priloga Odluci 2008/616/PUP, osim za točku 1. poglavlja 3. iz Priloga Odluci 2008/616/PUP na koju se primjenjuje Prilog I. ovoj Direktivi.
Država članica u kojoj je počinjen prekršaj, u skladu s ovom Direktivom, koristi pribavljene podatke za utvrđivanje osobne odgovornosti za prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama iz članaka 2. i 3.
3. U svrhu razmjene informacija kako je navedeno u stavku 1., svaka država članica imenuje nacionalnu kontaktnu točku. Na ovlasti nacionalnih kontaktnih točaka primjenjuje se primjenjivo pravo predmetne države članice.
4. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere da osiguraju razmjenu informacija interoperabilnim elektronskim sredstvima bez razmjene informacija koje uključuju druge baze podataka. Države članice osiguravaju da se ta razmjena informacija provodi na isplativ i siguran način i osiguravaju sigurnost i zaštitu podataka koji se prenose, u mjeri u kojoj je to moguće na temelju postojećih softverskih aplikacija, kao što je ona koja je posebno namijenjena u svrhu provedbe članka 12. Odluke 2008/615/PUP i izmijenjenih i dopunjenih verzija tih softverskih aplikacija, u skladu s Prilogom I. ovoj Direktivi i točkama 2. i 3. poglavlja 3. Priloga Odluci 2008/616/PUP. Izmijenjene verzije softverskih aplikacija osiguravaju internetski modul razmjene u stvarnom vremenu i modul razmjene u serijama, s tim da ovaj drugi omogućuje razmjenu višestrukih zahtjeva ili odgovora u jednoj poruci.
5. Svaka država članica snosi vlastite troškove upravljanja, korištenja i održavanja softverskih aplikacija iz stavka 4.
Članak 5.
Obavijest o prometnom prekršaju vezanom uz sigurnost prometa na cestama
1. Država članica u kojoj je počinjen prekršaj odlučuje hoće li ili neće pokrenuti postupke koji se odnose na prometne prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama iz članka 2.
Ako država članica u kojoj je počinjen prekršaj odluči pokrenuti takav postupak, ta će država članica, u skladu sa svojim nacionalnim pravom, obavijestiti vlasnika, korisnika vozila ili neku drugu osobu koja se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama.
Ta će obavijest, u skladu s nacionalnim pravom, uključivati pravne posljedice prekršaja na državnom području države članice u skladu s propisima te države članice.
2. Prilikom slanja obavijesti vlasniku, korisniku vozila ili drugoj osobi koja se sumnjiči da je počinila prometni prekršaj vezan uz sigurnost prometa na cestama, država članica u kojoj je počinjen prekršaj uključuje sve važne informacije, u skladu sa svojim pravom, odnosno prirodom prometnog prekršaja vezanog uz sigurnost prometa na cestama iz članka 2., mjesto, datum i vrijeme počinjenja prekršaja, naziv tekstova povrijeđenog nacionalnog prava i sankcije te, ako je primjenjivo, podatke o uređaju kojim je utvrđen prekršaj. U tu svrhu, država članica u kojoj je počinjen prekršaj, može koristiti predložak iz Priloga II.
3. Ako država članica u kojoj je počinjen prekršaj odluči pokrenuti postupak u odnosu na prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama iz članka 2., kako bi osigurala poštovanje temeljnih prava, država članica u kojoj je počinjen prekršaj šalje obavijest na jeziku registracijskog dokumenta vozila, ako je dostupan, ili na jednom od službenih jezika države članice u kojoj je vozilo registrirano.
Članak 6.
Izvješćivanje Komisije od strane država članica
Države članice šalju preliminarno izvješće Komisiji do 7. studenoga 2014. One isto tako šalju opsežno izvješće Komisiji do 6. svibnja 2016. i svake dvije godine nakon toga.
U opsežnom izvješću navodi se broj automatiziranih pretraga koje je država članica u kojoj je počinjen prekršaj uputila nacionalnoj kontaktnoj točki države članice u kojoj je vozilo registrirano nakon počinjenja prekršaja na njezinom državnom području, kao i vrsta prekršaja za koje su poslani zahtjevi te broj neuspjelih zahtjeva.
Opsežno izvješće uključuje i opis situacije na nacionalnoj razini u odnosu na postupke koji se odnose na prekršaje vezane uz sigurnost prometa na cestama, na temelju udjela takvih prekršaja koji su nastali nakon preliminarnog izvješća.
Članak 7.
Zaštita podataka
1. Odredbe o zaštiti podataka iz Okvirne odluke 2008/977/PUP primjenjuju se na osobne podatke koji se obrađuju u skladu s ovom Direktivom.
2. Svaka država članica posebno osigurava da se svi osobni podaci koji se obrađuju u skladu s ovom Direktivom, u odgovarajućem vremenskom razdoblju, isprave ako su neispravni, ili brišu ili blokiraju kada više nisu potrebni, u skladu s člancima 4. i 5. okvirne Odluke 2008/977/PUP, te da se odredi vremenski rok za pohranu podataka u skladu s člankom 9. Okvirne odluke.
Države članice osiguravaju da se svi osobni podaci koji se obrađuju u skladu s ovom Direktivom koriste samo u svrhe iz članka 1. i da subjekti tih podataka imaju prava pristupa, ispravka, brisanja ili blokiranja podataka, pravo na naknadu i sudsku odštetu koja su jednaka onima iz nacionalnog prava koje se odnose na provedbu mjerodavnih odredbi okvirne Odluke 2008/977/PUP.
Sve mjerodavne odredbe o zaštiti podataka iz Odluka iz Prüma primjenjuju se i na osobne podatke koji se obrađuju u skladu s ovom Direktivom.
3. Svaka uključena osoba ima pravo dobiti informaciju o tome koji su osobni podaci koji su zabilježeni u državi članici u kojoj je vozilo registrirano preneseni u državu članicu u kojoj je počinjen prekršaj, uključujući datum zahtjeva i nadležno tijelo države članice u kojoj je počinjen prekršaj.
Članak 8.
Informacije za sudionike u prometu u Uniji
1. Komisija će na svojoj internetskoj stranici učiniti dostupnim sažetak pravila koja su na snazi u državama članicama u području na koje se odnosi ova Direktiva na svim službenim jezicima institucija Unije. Države članice dostavljaju Komisiji informacije o tim pravilima.
2. Države članice daju sudionicima u prometu potrebne informacije o pravilima koja se primjenjuju na njihovom državnom području i mjerama za provedbu ove Direktive u suradnji s, između ostalih, tijelima za sigurnost prometa za cestama, nevladinim organizacijama koje djeluju u području sigurnosti prometa na cestama i autoklubovima.
Članak 9.
Delegirani akti
Komisija ima ovlasti donijeti delegirane akte u skladu s člankom 10. koji se odnose na ažuriranje Priloga I. u svjetlu tehničkog napretka kako bi se uzele u obzir relevantne promjene u Odluci 1008/615/PUP i Odluci 2008/616/PUP ili, gdje je potrebno, pravnim aktima Unije koji su izravno mjerodavni za ažuriranje Priloga I.
Članak 10.
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata prenesena je Komisiji pod uvjetima utvrđenim u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata navedenih u članku 9. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od 6. studenoga 2011. Komisija sastavlja izvješće o prenesenim ovlastima najkasnije devet mjeseci prije isteka petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti se automatski produljuje na isto razdoblje, ako se Europski parlament ili Vijeće ne usprotive takvom produljenju najkasnije tri mjeseca prije isteka svakog razdoblja.
3. Ovlast za donošenje delegiranih akata navedenih u članku 9. Europski parlament ili Vijeće mogu opozvati u bilo kojem trenutku. Odluka o opozivu stavlja izvan snage delegiranje ovlasti navedene u toj odluci. Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije ili kasnijeg datuma navedenog u njoj. Odluka ne utječe na valjanost drugih delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćava Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 9. stupa na snagu jedino u slučaju da ni Europski parlament niti Vijeće nisu uložili prigovor u roku od dva mjeseca nakon priopćenja Europskom parlamentu i Vijeću o tom aktu, ili ako su, prije isteka tog roka, i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da nemaju primjedbi. Taj će se rok produljiti za dva mjeseca na zahtjev Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 11.
Revizija Direktive
Komisija do 7. studenoga 2016. Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o primjeni ove Direktive od strane država članica. U svom izvješću Komisija se posebno usredotočuje na sljedeće aspekte i, prema potrebi, priprema prijedloge za njihovu doradu:
-
procjenu trebaju li se u područje primjene ove Direktive dodati i drugi prometni prekršaji vezani uz sigurnost prometa na cestama,
-
procjenu učinkovitosti ove Direktive na smanjenje broja poginulih na cestama Unije, a posebno utječe li teritorijalno područje primjene ove Direktive na njezinu učinkovitost.
-
procjenu potrebe razvoja zajedničkih normi za automatiziranu opremu za kontrolu i za postupke. Komisija se s tim u vezi poziva da u okviru zajedničke prometne politike na razini Unije oblikuje smjernice za sigurnost prometa na cestama kako bi se usporedivim metodama i praksama osiguralo veće zbližavanje u vezi s primjenom pravila prometa na cestama od strane država članica. Ove smjernice mogu pokriti najmanje nepoštivanje ograničenja brzine, vožnju pod utjecajem alkohola, nekorištenje sigurnosnih pojaseva i prolazak kroz crveno svjetlo,
-
procjenu potrebe da se u okviru relevantnih politika EU-a, uključujući zajedničku prometnu politiku, ojača provođenje sankcija u vezi s prometnim prekršajima vezanim uz sigurnost prometa na cestama i predlože zajednički kriteriji u vezi s daljnjim postupcima u slučaju neplaćanja novčanih kazni,
-
mogućnosti za usklađivanje prometnih pravila, prema potrebi,
-
procjenu softverskih aplikacija iz članka 4. stavka 4. s ciljem da se osigura pravilna provedba ove Direktive kao i jamčenje učinkovite, brze, sigurne i povjerljive razmjene specifičnih podataka iz registracije vozila.
Članak 12.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 7. studenoga 2013. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Države članice određuju načine tog upućivanja.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 13.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 14.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2011.