PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 452/2011
ze dne 6. května 2011
o uložení konečného antisubvenčního cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. ZAHÁJENÍ
(1)
Dne 17. dubna 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“) do Unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“).
(2)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 4. března 2010 podala Evropská asociace výrobců bezdřevého papíru CEPIFINE (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Podnět obsahoval zjevné důkazy o subvencování bezdřevého natíraného papíru a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení řízení.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise před zahájením šetření vládě ČLR (dále jen „čínská vláda“), že obdržela náležitě doložený podnět, podle nějž působí subvencovaný dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Čínská vláda byla vyzvána ke konzultacím, aby se vyjasnily otázky uvedené v podnětu a aby bylo dosaženo řešení na základě dohody. Čínská vláda nabídku ke konzultacím přijala a tyto konzultace následně proběhly. V jejich průběhu se nepodařilo řešení na základě dohody nalézt. Bylo však řádně přihlédnuto ke stanoviskům, jež k tvrzením v podnětu předložila čínská vláda a jež se týkaly nenapadnutelnosti daných programů. V návaznosti na konzultace předložila čínská vláda vlastní podání.
1.2. ANTIDUMPINGOVÉ ŘÍZENÍ
(4)
Dne 18. února 2010 zveřejnila Komise v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
(5)
Dne 17. listopadu 2010 uložila Komise nařízením (EU) č. 1042/2010 (4) na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR prozatímní antidumpingové clo.
(6)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření jsou shodné, neboť definice výrobního odvětví Unie, reprezentativních výrobců v Unii a období šetření jsou v obou šetřeních stejné. Z tohoto důvodu byly připomínky týkající se aspektů újmy, jež vznesly strany při jednom z těchto řízení, zohledněny při obou řízeních.
1.3. STRANY DOTČENÉ ŘÍZENÍM
(7)
O zahájení řízení Komise úředně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR a sdružení výrobců (sdružení papírenského průmyslu), zástupce dotčené země, známé dovozce a známé uživatele. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Vzhledem ke zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců, výrobců v Unii a dovozců, kteří nejsou ve spojení, se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 27 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorky vybrat, byli všichni vyvážející výrobci a jejich známé sdružení (sdružení papírenského průmyslu), všichni výrobci v Unii a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení uvedli za období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 základní informace o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem (vymezeným v oddíle 2.1). Proběhly rovněž konzultace s orgány ČLR.
(9)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, dvě skupiny čínských vyvážejících výrobců poskytly požadované informace a souhlasily se zařazením do vzorku. Na základě výše uvedených skutečností bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(10)
Jak je vysvětleno ve 53. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u výrobců v Unii není výběr vzorku nutný.
(11)
Jak je vysvětleno ve 54. bodě odůvodnění, bylo rozhodnuto, že u dovozců, kteří nejsou ve spojení, není výběr vzorku nutný.
(12)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o kterých bylo známo, že se jich řízení týká, a všem dalším stranám, které o to požádaly ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení, a to jmenovitě žadateli, dalším známým výrobcům v Unii, známým vyvážejícím výrobcům v ČLR a sdružení výrobců, zástupcům dotčené země, známým dovozcům a známým uživatelům.
(13)
Odpovědi na dotazníky a další podání byly doručeny od dvou skupin čínských vyvážejících výrobců, od CEPIFINE, od čtyř výrobců v Unii vystupujících jako žadatelé a jednoho dalšího výrobce v Unii, dále od třinácti dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení, pěti uživatelů a od jednoho sdružení tiskařského průmyslu.
(14)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla rozhodnout o subvencování, výsledné újmě a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto státních orgánů a společností:
a)
Vláda Čínské lidové republiky:
-
Čínské ministerstvo obchodu, Peking, Čína
b)
Výrobci v Unii a jejich sdružení:
-
CEPIFINE, Brusel, Belgie,
-
Sappi Fine Paper Europe, Brusel, Belgie,
-
skupina LECTA (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Itálie, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francie, a TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španělsko), Barcelona, Španělsko,
-
skupina Burgo Group spa, Altavilla Vicentina, Itálie, a společnosti, které jsou s ní ve spojení, tj. Burgo Distribuzione srl, Milán, Itálie, a Ebix sa, Barcelona, Španělsko,
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Německo.
c)
Vyvážející výrobci v ČLR:
1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co Ltd, holdingová společnost skupiny Asia Pulp & Paper Group (dále jen „APP“)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR,
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR,
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, město Ning-po, provincie Če-ťiang, ČLR.
2)
Skupina Chenming Paper Group (dále jen „Chenming“)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR,
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR.
d)
Dovozci v Unii:
-
Cartaria Subalpina, Turín, Itálie,
-
Paperlinx, Northampton, Spojené království.
1.4. OBDOBÍ ŠETŘENÍ A POSUZOVANÉ OBDOBÍ
(15)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 (dále jen „období šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2006 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. DOTČENÝ VÝROBEK
(16)
Dotčeným výrobkem je bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), pocházející z ČLR (dále jen „dotčený výrobek“), v současnosti kódů KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90.
(17)
Bezdřevý natíraný papír je vysoce jakostní papír, kartón a lepenka všeobecně používané k tisku materiálů určených ke čtení, jako jsou například časopisy, katalogy, výroční zprávy, ročenky. Dotčený výrobek zahrnuje jak listy (archy), tak kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích (kotouče určené k rozřezání). Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích jsou určeny k tomu, aby byly před tiskem rozřezány na archy, a jsou tudíž považovány za zaměnitelné a za přímo soutěžící s archy.
(18)
Dotčený výrobek nezahrnuje kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Také, na rozdíl od kotoučů používaných v archových tiskařských strojích, se kotouče určené pro použití v kotoučových tiskařských strojích obvykle vkládají do těchto tiskařských strojů přímo a předem se nerozřezávají.
(19)
Jedna ze zúčastněných stran namítla, že výrobek, který je předmětem tohoto šetření, je příliš úzce vymezen a že by do něho měly být zahrnuty i kotouče bezdřevého natíraného papíru určené pro kotoučové tiskařské stroje. Tato strana tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje a kotouče zahrnuté do oblasti působnosti tohoto šetření (kotouče určené k rozřezání a archy) mají stejné základní technické a fyzikální vlastnosti a nejsou navzájem rozlišitelné. Kromě toho tvrdila, že oba tyto druhy se používají pro vysoce kvalitní tisk, a že jsou proto do určité míry vzájemně zaměnitelné.
(20)
Šetření však na rozdíl od výše uvedeného tvrzení potvrdilo, že skutečně existují zřetelně rozdílné technické a fyzikální vlastnosti, jako je vlhkost a tuhost, které papír používaný v kotoučových strojích odlišují od papíru používaného při archovém tisku. Šetření dále potvrdilo, že technické vlastnosti uvedené v 18. bodě odůvodnění jsou charakteristické výhradně pro kotouče papíru vhodné k použití v kotoučových tiskařských strojích. V důsledku těchto rozdílů nelze papír používaný v kotoučových strojích nebo papír používaný v archových strojích používat ve stejném typu tiskařského stroje, a proto nejsou vzájemně zaměnitelné. Je třeba poznamenat, že všechny strany souhlasily s tím, že uvedené dva druhy papíru se od sebe odlišují pevností povrchu a pevností v tahu.
(21)
Navíc zmíněná strana tvrdila, že odběratelé považují bezdřevý natíraný papír ve formě listů (archů), kotoučů určených k rozřezání a kotoučů pro kotoučové stroje za jeden jediný trh, a proto jsou distribuční kanály stejné. Rozdílné technické vlastnosti se odrážejí jen v malých cenových rozdílech u těchto skupin výrobků.
(22)
Šetření však odhalilo, že uvedené dva typy kotoučů jsou nezaměnitelné také z ekonomického hlediska, protože kotouče určené pro kotoučový tisk se používají při velkoobjemovém tisku a obvykle se vyrábějí na zakázku a vyžadují dodání v přesně určenou dobu, a proto nejsou tyto výrobky skladovány zprostředkovateli, nýbrž jsou zasílány přímo konečným uživatelům, tzn. že se také prodávají prostřednictvím odlišného distribučního kanálu než kotouče používané při archovém tisku. Odlišný výrobní postup a odlišné úspory z rozsahu při tisku se odrážejí ve výrazných cenových rozdílech.
(23)
Navíc z ČLR nebyly v posuzovaném období dovezeny žádné kotouče určené pro kotoučové stroje. Rovněž lze považovat za nepravděpodobné, že by tyto výrobky byly dováženy v budoucnu, neboť pořizování těchto výrobků na dlouhou vzdálenost je z důvodů uvedených v předchozím bodě odůvodnění ekonomicky neúnosné.
(24)
Na tomto základě byla tato tvrzení odmítnuta.
(25)
Stejná strana tvrdila, že pevnost v tahu není vhodnou technickou vlastností pro odlišení těchto výrobků, protože tato zkouška je obecná a její výsledky kromě toho mohou být ovlivněny vlhkostí zkoušeného papíru. Tato strana dále tvrdila, že na základě některých dalších zkoušek, jež proběhly v její vlastní laboratoři a při nichž byla měřena pevnost v tahu kotoučů pro kotoučové stroje, jež vyrábějí výrobci v Unii, je zřejmé, že tyto výrobky nespadají do současné definice výrobku, což by dokazovalo, že kritérium „pevnosti v tahu“ není pro odlišení bezdřevého natíraného papíru používaného pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru používaného pro archový tisk vhodné. Tato strana na základě tohoto důkazu tvrdila, že kotouče pro kotoučové stroje byly z oblasti působnosti šetření vyloučeny svévolně.
(26)
V souvislosti s tvrzením, že vlhkost papíru může způsobit, že výsledky zkoušky podle normy ISO 3783:2006 nejsou spolehlivé, nebyl předložen žádný důkaz.
(27)
Výsledky zkoušek předložené vyvážejícím výrobcem spočívaly v souhrnu výsledků zkoušek provedených v jeho vlastní laboratoři. Nejdůležitější však je, že výsledky nebyly poskytnuty k nahlédnutí a připomínkování dalšími zúčastněnými stranami, zejména výrobním odvětvím Unie, a vyvážející výrobce ani přes opakované upomínky nepředložil smysluplné shrnutí nedůvěrné povahy.
(28)
Po poskytnutí základních informací vyvážející výrobce nepředložil žádné další podrobnější informace, které by mohly pomoci posoudit spolehlivost zkoušky. Jelikož nebyla poskytnuta nedůvěrná verze této zkoušky, nemohly společnosti, jejichž kotouče pro kotoučové stroje byly údajně testovány, na výsledky zkoušky reagovat. Komise proto nemohla objektivně zjistit, zda jsou předložené výsledky zkoušky spolehlivé a správné a zda se na ně lze pro účely šetření spolehnout. Na základě údajů, jež měla Komise k dispozici, bylo zjištěno, že objektivita a spolehlivost zkoušky je nedostatečná, jelikož informace předložené v rámci utajení nemohly být ověřeny podle žádných spolehlivých zdrojů.
(29)
Po zveřejnění příslušných zjištění týž vyvážející výrobce předložil výsledky další zkoušky provedené v jeho zastoupení externí zkušební laboratoří a znovu zopakoval, že bezdřevý natíraný papír používaný v kotoučových tiskařských strojích byl z rozsahu šetření svévolně vyloučen. V protokolu o zkoušce je uvedeno, že pevnost v tahu se měřila na 25 vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, jež laboratoři poskytl vyvážející výrobce a označil je za vzorky papíru vyráběného výrobci v Unii. Podle tohoto protokolu žádný ze vzorků papíru nesplnil obě kritéria uvedená v 18. bodě odůvodnění.
(30)
Posouzení zprávy o zkoušce ukázalo, že tato zpráva vypracovaná zmíněnou externí laboratoří se za prvé týká většinou výrobků, pro něž byly tyto výsledky bezpředmětné, neboť naprostá většina zkoušených vzorků ve skutečnosti nebyly kotouče pro kotoučové stroje; za druhé se zpráva týká výrobků, které nebyly dostatečně identifikovány, jelikož na základě protokolu o zkoušce nelze určit, zda je testovaný papír určen k archovému tisku nebo k tisku z kotoučů, jelikož druh papíru popsaný v protokolu existuje v obou formátech. Kromě toho neposkytl protokol o zkoušce jistotu, že kotouče, z nichž vzorky údajně pocházejí, jsou skutečně totožné s kotouči, jež byly testovány.
(31)
V reakci na zprávu o zkoušce vypracovanou zmíněnou externí laboratoří žadatel předložil výsledky zkoušek, jež provedl jeden z unijních výrobců na stejných vzorcích kotoučů pro kotoučové stroje, které údajně zkoušela uvedená externí laboratoř. Výsledky této zkoušky byly odlišné. Dle žadatele byly odlišnosti způsobeny možnými odlišnými podmínkami zkoušky, a tudíž možným nedodržením normy ISO 3783:2006, tj. normy, podle které by měla měřit pevnost v tahu dle vymezení v 16. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po poskytnutí konečných zjištění zmíněný vyvážející výrobce zpochybnil objektivnost rozhodnutí Komise odmítnout výsledek uvedené zkoušky provedené externí laboratoří. Prohlásil, že zkoušku provedl nezávislý odborník na náhodném vzorku a v souladu s příslušnou normou ISO. Poskytl přísežné prohlášení svého vedoucího s vysvětlením postupu výběru vzorku pro zkoušky tak, aby byla zajištěna nezávislost, správnost a reprezentativnost zkoušky.
(33)
Za prvé, Komise nikdy nezpochybnila objektivitu zprávy o zkoušce vypracované uvedenou externí laboratoří a z tohoto hlediska není důležité, zda byla zkouška provedena na náhodném vzorku. Na druhou stranu byly vyjádřeny pochyby, pokud jde o ujištění týkající se výběru a původu zkoušených vzorků, a nikoli pokud jde o zkoušku samotnou. Argumenty zmíněného vyvážejícího výrobce tyto pochybnosti neodstranily, neboť nebyly ucelené a byly v řadě ohledů nejasné; např. zařazení výrobků jiných než kotoučů pro kotoučové stroje bylo podle jeho tvrzení způsobeno administrativními chybami nebo byla vina připisována chybám dodavatelů, kteří údajně zřejmě dodali špatné vzorky.
(34)
Jelikož ani zdroj, ani vzorky údajně zkoušených výrobků nebyly jasně identifikovány a výsledky zkoušek provedených různými stranami byly protichůdné, mělo se za to, že předložená zpráva o zkoušce vypracovaná externí laboratoří jednající jménem příslušného čínského vyvážejícího výrobce neprokazuje nade vší pochybnost, že zkouška pevnosti v tahu nebyla vhodná pro odlišení bezdřevého natíraného papíru vhodného pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevého natíraného papíru vhodného pro archové tiskařské stroje. Uvedená zpráva o zkoušce tudíž neprokázala, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje byl z oblasti působnosti šetření vyloučen svévolně.
(35)
Co se týče vhodnosti zvolení pevnosti v tahu jako rozlišovacího kritéria pro určení kotoučů vhodných pro tisk na kotoučových tiskových strojích, je třeba připomenout, že v definici výrobku jsou tyto dvě skupiny výrobků od sebe odlišeny mimo jiné na základě jejich použití, tzn. zda je daný výrobek vhodný k použití při kotoučovém tisku, nebo archovém tisku, což se určuje na základě požadavků příslušných strojů, pro něž jsou určeny, kterým odpovídá, mimo jiné, pevnost v tahu. Dále je třeba poznamenat, že pevnost v tahu je pouze jednou z vlastností, které odlišují bezdřevý natíraný papír vhodný pro použití při kotoučovém tisku od bezdřevého natíraného papíru používaného při archovém tisku; v 18. a 20. bodě odůvodnění jsou uvedena další kritéria, která nebyla dotyčným vyvážejícím výrobcem zpochybněna. Jedna ze stran prohlásila, že vlhkost, jak je definována ve 20. bodě odůvodnění, není základní rozlišující vlastností výrobků. Během šetření se však další strany k této otázce vyjadřovaly různě. V každém případě bylo shledáno, že tuhost a pevnost v tahu jsou nejdůležitější činitele.
(36)
V podání v reakci na výše uvedené žadatel uznal, že mohou existovat kotouče, které sice zcela nesplňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu uvedená v 18. bodě odůvodnění, ale přesto by se daly použít při kotoučovém tisku. Nadále však trval na svém názoru, že pevnost v tahu je jedinou zkouškou, která může s jistotou stanovit, že je daný kotouč skutečně vhodný pro kotoučový tisk, tzn. že pokud určitý kotouč splňuje kritérium pevnosti v tahu uvedené v 18. bodě odůvodnění, jedná se zcela jistě o kotouč pro kotoučový tisk.
(37)
Na podporu výše uvedených tvrzení o pevnosti v tahu odkázal vyvážející výrobce na argumenty předložené jedním žadatelem z řad výrobců v Unii v rámci antidumpingových a antisubvenčních šetření v USA, ve kterých dotyčný výrobce z Unie údajně uznal, že kotouče pro kotoučový tisk nelze rozlišit na základě zkoušky pevnosti v tahu ani žádným jiným měřením.
(38)
Žadatel zpochybnil tato tvrzení vyvážejícího výrobce a tvrdil, že z řízení v USA naopak vyplývá, že existuje jasná dělicí čára, která odlišuje kotouče pro kotoučový tisk od bezdřevého natíraného papíru.
(39)
Za prvé je třeba si uvědomit, že výroky, na něž odkazoval vyvážející výrobce, byly předneseny v rámci šetření v jiných jurisdikcích a odlišnými stranami, než jsou strany tohoto řízení, a tudíž nejsou relevantní. Za druhé, orgány USA ve zmíněných šetřeních dospěly k závěru, že existuje jasný rozdíl mezi bezdřevým natíraným papírem používaným při archovém tisku na straně jedné a kotouči vhodnými k použití při kotoučovém tisku na straně druhé. Kotouče vhodné pro použití v archových tiskařských strojích byly považovány za polotovary, zatímco kotouče vhodné pro kotoučový tisk nebyly považovány za dotčený výrobek. Orgány USA ve své definici dotčeného výrobku kotouče pro kotoučové stroje explicitně nedefinují. Při vymezení výrobku, který byl předmětem zmíněných šetření, proto nebyla pevnost v tahu relevantní.
(40)
Na základě výše uvedených připomínek bylo potvrzeno, že technická vlastnost „pevnost v tahu“ je spolehlivou vlastností k popisu bezdřevého natíraného papíru vhodného k použití při kotoučovém tisku.
(41)
Vznesené připomínky však také ukázaly, že existují i kotouče, jež lze při kotoučovém tisku použít, přestože plně nesplňují všechna kritéria pevnosti v tahu. Z tohoto důvodu bylo považováno za nezbytné dále upřesnit definici kotoučů vhodných pro kotoučový tisk.
(42)
S cílem poskytnout další kritérium pro odlišení kotoučů pro kotoučový tisk, které ne zcela splňují všechna kritéria týkající se pevnosti v tahu, žadatel navrhl, že by se kotouč, který sice plně nevyhověl při zkoušce pevnosti v tahu, ale má vnitřní cívku o velikosti menší než 80 mm, měl považovat za kotouč pro kotoučový tisk.
(43)
Čínská vláda a dotyčný vyvážející výrobce uvedli, že přidáním velikosti cívky jako nové součásti definice výrobku dochází k úpravě definice kotoučů pro kotoučový tisk, a tedy definice dotčeného výrobku. Rovněž uvedli, že velikost vnitřní cívky není vhodným kritériem, jelikož existují kotouče pro kotoučový tisk o velikosti vnitřní cívky vyšší než 80 mm a kotouče určené k rozřezání o velikosti vnitřní cívky nižší než 80 mm.
(44)
Komise usilovala o zpřesnění definice kotoučů vhodných pro kotoučový tisk a o další objasnění s cílem ještě zřetelněji rozlišit dotčený výrobek a další výrobky, též za účelem minimalizace možnosti, že opatření budou obcházena. Předložené údaje týkající se vhodnosti velikosti cívky jako alternativního kritéria pro definici však prokázaly, že toto kritérium by vedlo k možnému vyloučení dotčeného výrobku, tj. kotoučů určených k rozřezání o velikosti cívky nižší než 80 mm, z působnosti opatření. Proto bylo od záměru použít toto kritérium pro definici kotoučů vhodných k použití při kotoučovém tisku upuštěno.
(45)
Výše uvedenými skutečnostmi není dotčena spolehlivost metody, podle níž byly kotouče vhodné k použití při kotoučovém tisku vyloučeny z oblasti působnosti šetření, jak to tvrdily čínské skupiny vyvážejících výrobců.
(46)
V průběhu šetření některé zúčastněné strany také tvrdily, že by z oblasti působnosti šetření měly být vyloučeny vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka (dle definice v 47. bodě odůvodnění). Tvrdily, že vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenka mají odlišné fyzikální vlastnosti, například několik vrstev, vyšší tuhost a nižší hustotu, a že je konečné použití těchto výrobků odlišné, neboť se obvykle používají pro výrobu skládačkových krabic a obalových materiálů. Tyto strany nakonec tvrdily, že jednovrstvý papír, kartón a lepenku a vícevrstvý papír, kartón a lepenku lze navzájem snadno rozlišit podle jejich fyzického vzhledu.
(47)
Vícevrstvý papír, kartón a lepenka, definované ve vysvětlivkách k harmonizovanému systému k číslu 4805, jsou výrobky získané stlačením dvou či více vrstev vlhké buničiny, z nichž alespoň jedna má jiné vlastnosti než ostatní. Tyto rozdíly mohou být způsobeny vlastnostmi použité buničiny (např. recyklovaný odpad), výrobním postupem (např. mechanický či chemický), nebo stupněm zpracování (např. nebělené, bělené nebo barvené), má-li buničina stejné vlastnosti a je-li vyrobena stejným postupem.
(48)
Šetření ukázalo, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka mají skutečně některé odlišné fyzikální a technické vlastnosti, konkrétně jsou složeny z více vrstev buničiny, což jim poskytuje větší tuhost. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka se vyrábějí odlišným výrobním postupem, který vyžaduje jiný papírenský stroj, než jaký se používá při výrobě bezdřevého natíraného papíru, jelikož se při výrobním postupu navrství několik vrstev buničiny do podoby jediného výrobku. A konečně vícevrstvý papír, kartón a lepenka slouží k odlišným účelům (hlavně jako obalový materiál) ve srovnání s bezdřevým natíraným papírem, který se používá pro vysoce kvalitní tisk propagačních materiálů, časopisů apod. Vícevrstvý papír, kartón a lepenka definované ve 47. bodě odůvodnění se proto považují za výrobek, který není dotčeným výrobkem. V důsledku toho se uvedené kódy KN, které se vztahují na dovoz vícevrstvého papíru, kartónu a lepenky, vyjímají z oblasti působnosti šetření.
(49)
A konečně jeden čínský výrobce tvrdil, že by tzv. „lepenka“ neboli „kartón“ měl být vyloučen z oblasti působnosti šetření, protože nespadá pod definici bezdřevého papíru (ať už natíraného, či nikoli) kvůli údajným rozdílům ve své hmotnosti, tloušťce a tuhosti. Bylo zjištěno, že výrazy „lepenka“ a „kartón“ se obvykle používají pro papír obsahující látky o vysoké hustotě, které činí papír obecně těžším, tzn. že „lepenka“ a „kartón“ se běžně definují jako papír o hmotnosti vyšší než 224 g/m2. Šetření však odhalilo, že rozdíl v hmotnosti nemá významný dopad na zbývající fyzikální a technické vlastnosti a konečná užití, jež by lepenku/kartón odlišily od dotčeného výrobku. Rovněž je třeba poznamenat, že, jak je uvedeno v 16. bodě odůvodnění, veškerý bezdřevý natíraný papír o hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, byl výslovně zahrnut do definice dotčeného výrobku. Proto se lepenka/kartón považuje za dotčený výrobek.
2.1.1. OBDOBNÝ VÝROBEK
(50)
Bylo zjištěno, že dotčený výrobek, výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v ČLR, jakož i výrobek vyráběný a prodávaný na trhu Unie výrobci v Unii mají tytéž základní fyzikální a technické vlastnosti i stejná základní užití. Proto se považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. VÝBĚR VZORKŮ
3.1. VÝBĚR VZORKU VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ V ČLR
(51)
Pouze dvě skupiny vyvážejících výrobců v ČLR se přihlásily a odpověděly na žádost o poskytnutí údajů týkajících se výběru vzorku, která byla součástí oznámení o zahájení řízení. Jedna skupina (Chenming) zastupuje dva vyvážející výrobce ve spojení, zatímco druhá skupina (APP) zastupuje čtyři vyvážející výrobce ve spojení. Tito spolupracující vyvážející výrobci představují celkový vývoz dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Za těchto okolností Komise rozhodla, že výběr vzorku není u vyvážejících výrobců v ČLR nutný.
(52)
U dvou ze čtyř vyvážejících výrobců ve spojení ze skupiny APP bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku uvedené ve 47. bodě odůvodnění. V této souvislosti je třeba připomenout vyvozený závěr, že by vícevrstvý kartón a lepenka měly být z vymezení výrobku, který je předmětem tohoto šetření, vyloučeny. Dále je třeba připomenout, že vícevrstvý kartón a lepenka byly vyloučeny z vymezení výrobku, který je předmětem souběžného antidumpingového řízení. Byl tedy učiněn závěr, že uvedení dva vyvážející výrobci ve spojení, u nichž bylo zjištěno, že vyrábějí pouze vícevrstvý kartón a lepenku, nebudou zahrnuti do tohoto šetření. Zjištění předložená v tomto nařízení se proto nezakládají na informacích a údajích, jež tito dva výrobci poskytli.
3.2. VÝBĚR VZORKU VÝROBCŮ V UNII
(53)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Po přezkoumání předložených informací a vzhledem ke skutečnosti, že se ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení přihlásili pouze čtyři výrobci v Unii, však bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný. Tito čtyři výrobci byli považováni za reprezentativní (při pokrytí 61 % celkové výroby) pro výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Informace poskytnuté těmito čtyřmi společnostmi byly ověřeny na místě a byly použity pro analýzu mikroekonomických ukazatelů, jak je uvedeno ve 386. bodě odůvodnění.
3.3. VÝBĚR VZORKU DOVOZCŮ, KTEŘÍ NEJSOU VE SPOJENÍ
(54)
Vzhledem k potenciálně vysokému počtu dovozců se v oznámení o zahájení řízení v souladu s článkem 27 základního nařízení předpokládal výběr vzorku. Avšak po přezkoumání předložených informací a vzhledem k malému počtu dovozců, kteří projevili ochotu spolupracovat, bylo rozhodnuto, že výběr vzorku není nutný.
4. SUBVENCOVÁNÍ
4.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(55)
Je nutno připomenout, že čínská vláda a čtyři čínští vyvážející výrobci poskytli odpovědi na dotazník a souhlasili s inspekcemi na místě, jež měly jejich odpovědi ověřit.
(56)
Pokud jde o čínskou vládu, Komise poté, co obdržela odpovědi na dotazník, jí zaslala tři písemná upozornění na nedostatky a jedno oznámení o inspekci. Poskytla čínské vládě dostatek času na přípravu a předložení vlastního vyjádření, kdykoli ji o to čínská vláda s uvedením důvodů požádala. V několika případech tak byly čínské vládě výrazně prodlouženy lhůty, jmenovitě o dva týdny v případě odpovědi na dotazník, takže celková lhůta pro předložení odpovědi na dotazník činila 49 dní, a o tři týdny v případě odpovědi na první z písemných upozornění na nedostatky, takže celková lhůta pro její předložení činila 40 dní.
(57)
Před konáním inspekcí na místě požádala čínská vláda Komisi o další písemné informace, zejména o kompletní seznam dotazů, jež Komise zamýšlela během inspekcí položit, a o seznam orgánů státní správy, jež se měly inspekcí na místě účastnit. Čínská vláda uvedla, že dokud jí tyto informace nejsou k dispozici, neplní Komise své povinnosti orgánu provádějícího šetření podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, zejména pak povinnosti podle odstavce 8 přílohy VI. Tvrdila dále, že nebudou-li jí tyto informace předloženy, nebude schopna zaručit výsledek inspekcí.
(58)
S tímto požadavkem čínské vlády vyjádřila Komise zdvořilý nesouhlas. V této souvislosti je nutno poznamenat, že Komise splnila veškeré příslušné podmínky, jež stanoví odstavec 8 přílohy VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a článek 26 základního nařízení. Čínské vládě bylo zasláno podrobné oznámení o inspekci, v němž byl potvrzen program návštěvy (termíny a skupina programů, jež měly být projednávány v jednotlivé dny, kdy měla inspekce probíhat) a v němž byla čínská vláda požádána o to, aby byli přítomni zástupci orgánů příslušných pro dotyčné programy a úředníci, kteří se podíleli na přípravě podání čínské vlády. Komise před provedením inspekcí na místě dále ozřejmila, že orgány příslušné za programy, jež jsou předmětem šetření, jakož i úředníky, kteří jsou nejvíce povoláni k účasti na inspekcích a k zodpovídání dotazů, zná pouze čínská vláda. K seznamu svých konkrétních dotazů Komise před provedením inspekcí na místě a v jejich průběhu vysvětlila, že tento seznam nepožadují právní předpisy WTO ani Unie a že účelem šetření je ověřit odpověď čínské vlády na dotazník a relevantní doplňující podání, a že se inspekce tedy bude řídit strukturou těchto dokumentů. Komise dále vysvětlila, že se pokusí získat a objasnit další informace potřebné pro probíhající řízení, avšak konkrétní formulace dotazů kladených v této souvislosti bude záviset na odpovědích čínské vlády na původní ověřování jejích odpovědí. Komise dále čínskou vládu před provedením inspekcí na místě upozornila, že odmítne-li čínská strana poskytovat potřebné informace či být orgánu provádějícímu šetření nápomocna při ověřování informací a údajů pokládaných za nezbytné pro účely řízení, může to postup šetření vážně ohrozit. Čínská vláda byla dále upozorněna na důsledky článku 28 základního nařízení.
(59)
Během inspekce na místě u čínského ministerstva obchodu v Pekingu se Komise v souladu s články 11 a 26 základního nařízení snažila předložené informace ověřit na základě podkladů použitých při přípravě odpovědi čínské vlády. Dospěla přitom k předběžnému závěru, že vzhledem k nedostatku dostupných údajů a podkladů nelze odpověď na dotazník řádně ověřit. Určité informace navíc nebyly předloženy vůbec, přestože o ně Komise výslovně požádala, a část dotazů nebyla zodpovězena. Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení.
(60)
Čínská vláda uvedla, že orgán provádějící šetření by měl určit nezbytnost informací přiměřeným způsobem tak, aby přitom nezneužil svých práv. Uvedla dále, že přestože nejsou informace pokládány za ideální ve všech ohledech, neměly by být považovány za bezpředmětné. Na základě těchto argumentů uvedla, že součinnost poskytuje podle svého nejlepšího vědomí a že její odpověď na dotazník je úplná. Tvrdila rovněž, že jsou inspekce na místě špatně naplánovány, neboť z oznámení o inspekci nebylo dostatečně zřejmé, co má být předmětem ověřování, a Komise neprovedla specifické inspekce na místě u všech vládních subjektů. V neposlední řadě tvrdila, že jí Komise ukládá neúměrnou zátěž a požaduje irelevantní a zbytečné informace.
(61)
V souvislosti s plánováním inspekcí na místě je třeba připomenout, že čínská vláda s termínem, programem inspekce i místem jejího konání souhlasila. Konkrétně byl termín inspekce na místě projednán v srpnu 2010. Komise původně navrhla, aby se inspekce na místě uskutečnila v prvním říjnovém týdnu roku 2010, a svůj návrh následně na základě požadavků čínské strany dvakrát změnila, nejprve na druhý a poté na třetí říjnový týden roku 2010. Stížnosti na načasování inspekcí na místě jsou tedy neopodstatněné, neboť Komise učinila maximum pro to, aby řádně odůvodněným požadavkům čínské vlády vyhověla. K požadovaným informacím je nutno poznamenat, že čínská vláda nic nenamítala vůči formátu dotazníku ani způsobu, jakým byly informace vyžádány. Odpověď na dotazník a následná vyjádření předkládalo jménem čínské vlády čínské ministerstvo obchodu. Komise si vyžádala informace, jež jsou pokládány za nezbytné pro reprezentativní zjištění, a zůstala ve svých požadavcích důsledná, když během šetření žádala o tytéž údaje a informace a čínskou vládu žádala o vysvětlení k předloženým informacím a jejímu zapojení do programů, jež byly předmětem šetření.
4.2. KONKRÉTNÍ PROGRAMY
(62)
Na základě informací v podnětu a odpovědí na dotazník Komise byly předmětem šetření následující programy, jež byly údajně zapojeny do poskytování vládních subvencí.
I)
Preferenční úvěry výrobcům natíraného papíru
II)
Programy týkající se daně z příjmu
-
Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
-
Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
-
Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
III)
Programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla
-
Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
-
Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
-
Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
IV)
Grantové programy
-
Známé značky
-
Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
-
Pomoc v antidumpingovém řízení
-
Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
-
Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
-
Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
-
Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
V)
Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
-
Poskytování práv na využití půdy
-
Poskytování chemikálií na výrobu papíru
-
Poskytování elektřiny
4.2.1. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
a) Úvod
(63)
Čínští výrobci dotčeného výrobku údajně využívají výhod úvěrů s nízkými úrokovými sazbami, které jim poskytují banky spojené s vládní politikou a komerční banky ve státním vlastnictví. Děje se tak v souladu s politikou čínské vlády poskytovat podnikům finanční pomoc, jež má stimulovat a podporovat hospodářský růst a rozvoj čínského papírenského průmyslu. Jak vyplývá z pětiletých plánů a průmyslové politiky, nabízí bankovní systém papírenskému průmyslu zvýhodněné finanční programy.
b) Využití dostupných údajů
(64)
Komise se na základě informací v podnětu snažila vyšetřit poskytování bankovních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Proto bylo pokládáno za nezbytné požádat čínskou vládu, aby ve své odpovědi na dotazník a následných podáních uvedla konkrétní informace a údaje k několika vládním plánům a projektům, jež jsou zaměřeny na stimulaci a podporu rozvoje čínského odvětví výroby papíru. Jednalo se o tyto plány a projekty:
-
Desátý pětiletý plán civilního hospodářství a společenského rozvoje v Číně („10. pětiletka“),
-
„Desátý pětiletý plán“ papírenského průmyslu („pětiletka papírenského průmyslu“),
-
Desátý pětiletý plán a zvláštní plán na rok 2010 pro budování národního lesnictví a integraci papírenského průmyslu („integrační projekt“),
-
Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „Dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“ („rozhodnutí č. 40“),
-
Směrný index restrukturalizace průmyslu („směrný index“),
-
Hlavní směry pro Jedenáctý pětiletý plán národního hospodářského a společenského rozvoje (2006-2010) („11. pětiletka“),
-
Oběžník Státní rady k realizaci hlavních cílů (11. pětiletka) a dělbě úkolů („prováděcí oběžník k 11. pětiletce“),
-
Koncepce rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007 („strategie papírenství na rok 2007“),
-
Rozvojový plán provincie Kuan-tung,
-
Jedenáctá pětiletka města Čan-ťiang,
-
Jedenáctá pětiletka města Ťi-ning.
(65)
Informace vyžádané k uvedeným plánům poskytla čínská vláda jen zčásti. V plném rozsahu, tj. v čínském znění s anglickým překladem, byly předloženy pouze dva z vyžádaných plánů (rozhodnutí č. 40 a směrný index restrukturalizace průmyslu). Ke třem regionálním plánům, jež si Komise původně vyžádala, čínské orgány uvedly, že nejsou relevantní, neboť v daných regionech nejsou usazeni vyvážející výrobci, kteří na šetření spolupracují („spolupracující vyvážející výrobci“). Tyto plány proto nebyly předloženy, což Komise akceptovala, avšak požádala o plány rozvoje oblastí (regionů, provincií, obcí), v nichž tito výrobci usazeni jsou. Čínská vláda předložila znění 11. pětiletky provincie Ťiang-su a 11. pětiletky provincie Šan-tung v čínském jazyce, nikoli však jejich překlad, a to ani překlad jejich obsahu. Ke dvěma plánům, jež předloženy nebyly, čínská vláda uvedla, že se týkají období 2000-2005, a jsou tedy již zastaralé. Komise toto tvrzení akceptovala. Zbývající plány (integrační projekt, 11. pětiletka, prováděcí oběžník k 11. pětiletce a strategie papírenství na rok 2007) byly předloženy pouze v čínštině spolu s anglickým překladem jejich obsahu. Čínská vláda uvedla, že požadavky Komise bylo příliš náročné splnit a že vláda má pouze omezené zdroje, a tedy nemohla tyto dokumenty přeložit.
(66)
K výše uvedenému je třeba poznamenat, že Komise žádala o informace, jež pro účely šetření pokládala za nezbytné vzhledem k tomu, že je zmiňoval podnět. Komise navíc opakovaně zdůrazňovala, že je požadované dokumenty zapotřebí předložit v angličtině. U tohoto druhu důležitého dokumentu se jedná o nezbytnost, jelikož ze samotného obsahu nebylo možno určit, která část dokumentu je pro šetření relevantní. Plány předložené v čínštině navíc nejsou dlouhé a podle všeho jsou k dispozici relevantní dokumentace i v angličtině, která byla pořízena buď nezávislými zdroji (advokátní kanceláře specializované na čínské právo) nebo při antisubvenčních šetřeních, jež v Číně prováděly Spojené státy americké (dále jen „USA“).
(67)
Komise tak měla možnost ověřit pouze tyto dokumenty: rozhodnutí č. 40, směrný index a strategii papírenství na rok 2007, jejichž anglická verze byla součástí podnětu a kterou poskytl i jeden z vyvážejících výrobců.
(68)
K tomu, aby mohla vyšetřit míru vládních zásahů na čínském finančním trhu a vytvořit si potřebný přehled o finančním sektoru v ČLR, si Komise vyžádala jednak informace o tom, jaký procentní podíl představuje majetková účast vlády ve finančních institucích, jednak údaje k výši, resp. procentnímu podílu úvěrů, jež poskytují banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda tvrdila, že nemá o podílnících bank k dispozici žádné záznamy, přestože článek 61 zákona o komerčních bankách (Law on Commercial Banks) [2003] č. 13 stanoví, že banky tyto údaje vykazují „orgánu bankovního dohledu při Státní radě a Čínské lidové bance (People's Bank of China)“. Pokud jde o výši, resp. procentní podíly úvěrů, jež banky ve státním vlastnictví poskytují, čínská vláda potvrdila, že přestože jsou relevantní údaje zaznamenávány, nemůže je dát Komisi k dispozici. Komise dále usnadnila čínské vládě práci tím, že omezila požadované informace o výši vládní účasti pouze na ty finanční instituce, o nichž se zjistilo, že úvěrují spolupracující vyvážející výrobce. Čínská vláda však neposkytla relevantní údaje ani o tomto omezeném segmentu finančních institucí, jež v Číně působí.
(69)
K tomu, aby mohla vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank (např. metod při určování úrokových sazeb úvěrů, oceňování úvěrů atd.), požádala Komise čínskou vládu o informace ke strategiím, jež sledují příslušné státní orgány, konkrétně Čínská lidová banka a Komise pro bankovní dohled. Čínská vláda k této úvěrové politice neposkytla žádné relevantní informace. K doložení úlohy, jakou Čínská lidová banka sehrává při určování úrokových sazeb, a vztahu, jaký zaujímá vůči bankovnímu systému, nebyl předložen jediný dokument, předpis ani pokyny, jež by uvedená banka bankovnímu systému adresovala. Vysvětlena nebyla ani aplikace zákona o komerčních bankách [2003] č. 13, zejména jeho článků 34, 38 a 39, jež stanoví základní pravidla pro poskytování úvěrů a další podnikatelské činnosti komerčních bank, přestože Komise o toto vysvětlení výslovně žádala.
(70)
Za účelem vyšetřit úvěrovou politiku čínských bank, jež během období šetření poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, požádala Komise čínskou vládu, aby uspořádala schůzky s těmito konkrétními bankami, tak aby mohla Komise ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru. Čínská vláda uvedla, že nemůže bankám ve státním vlastnictví uložit, aby tyto schůzky organizovaly. K otázce, zda uvedené banky při poskytování úvěrů posuzují úvěrová rizika, a pokud ano, jakým způsobem, tedy nebyly od čínských bank shromážděny žádné důkazy.
(71)
Čínská vláda byla upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo vedle relevantních dokumentů čínské vlády, jež předložily další strany, nezbytné použít informace ze sekundárních zdrojů včetně podnětu a veřejně dostupných informací pořízených na internetu. Čínská vláda vznesla vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné nové důkazy nepředložila.
(72)
Aby bylo možno ověřit informace o preferenčních úvěrech poskytovaných čínským výrobcům bezdřevého natíraného papíru, byli spolupracující vyvážející výrobci požádáni, aby uspořádali schůzky s konkrétními bankami, které je během období šetření pokytovaly úvěry. Žádné schůzky však neproběhly. Opakované žádosti Komise o jejich uspořádání postupovali spolupracující vyvážející výrobci příslušným bankám, ty však odmítaly na šetření spolupracovat. Spolupracující vyvážející výrobci byli upozorněni na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly těmto výrobcům poskytnuty, na dostupných údajích. Výrobci vznesli vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložili.
(73)
Jeden z čínských vyvážejících výrobců byl požádán o konkrétní informace ke konkrétní dohodě se třemi čínskými bankami o restrukturalizaci dluhu. Uvedený výrobce odmítl nezbytné informace poskytnout, a proto nebylo možné ověřit ani tuto celkovou dohodu a související úvěry poskytnuté na základě smluv, ani žádné konkrétní údaje, např. dobu, na niž byly úvěry poskytnuty, splátkový harmonogram či úrokovou sazbu. Tento spolupracující vyvážející výrobce byl upozorněn na důsledky nedostatečné spolupráce podle čl. 28 odst. 1 a 6 základního nařízení. S ohledem na takto nedostatečnou spolupráci bylo pokládáno za nezbytné opřít veškerá zjištění k bankovním úvěrům, jež byly tomuto spolupracujícímu vyvážejícímu výrobci poskytnuty, na dostupných údajích. Tento výrobce vznesl vůči použití dostupných údajů námitku, avšak žádné další důkazy nepředložil.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
i) Vládní zásahy do finančního bankovního systému v souvislosti s preferenčními úvěry papírenskému průmyslu
- Úloha vládních plánů
(74)
Šetření zjistilo, že jsou papírenskému průmyslu věnovány konkrétní strategické plány. Podle nich mají výkonnost tohoto odvětví pozorně sledovat státní orgány, jež mají v úkolu realizovat zvláštní politiku (např. provádět dekrety), tak aby byly cíle těchto strategických plánů naplněny. Šetření dále zjistilo, že tyto specifické strategické plány upravují i preferenční úvěry papírenskému průmyslu.
(75)
Po prostudování rozhodnutí č. 40 a zvláštního oddílu o financování ve strategii papírenství na rok 2007 je totiž zřejmé, že čínský systém státního plánování bankám ukládá poskytovat papírenskému průmyslu úvěry.
(76)
K rozhodnutí č. 40 je nutno poznamenat, že se jedná o příkaz Státní rady jakožto nejvyššího správního orgánu ČLR, a je tedy právně závazný pro další veřejnoprávní a hospodářské subjekty. Rozhodnutí klasifikuje průmyslová odvětví na „podporované, omezované a eliminované projekty“. Tento akt představuje průmyslověpolitickou směrnici, která spolu se směrným indexem ozřejmuje způsob, jakým čínská vláda realizuje svou politiku stimulovat a podporovat určité skupiny podniků či odvětví, např. papírenského odvětví, které směrný index řadí do kategorie odvětví „podporovaných“. K počtu odvětví klasifikovaných jako „podporovaná“ je třeba poznamenat, že jich je celkem 26, a představují tedy jen zlomek čínského hospodářství. Navíc v rámci těchto 26 odvětví mají status „podporovaných“ jen určité činnosti. Rozhodnutí č. 40 v článku 17 dále stanoví, že pro „podporované investiční projekty“ platí zvláštní výhody a pobídky (finanční podpora, osvobození od dovozního cla, osvobození od DPH či osvobození od daně). Na straně druhé rozhodnutí č. 40 v souvislosti s „restriktivními a eliminovanými projekty“ zmocňuje státní orgány, aby přímo intervenovaly za účelem regulace trhu. Články 18 a 19 de facto požadují, aby příslušný orgán uložil finančním institucím úvěry již neposkytovat, a útvaru státní cenové správy ukládají, aby zvýšil ceny elektřiny a dodavatelům elektřiny nařídil, aby své dodávky „restriktivním a eliminovaným projektům“ ukončily. Z výše uvedeného je zřejmé, že rozhodnutí č. 40 stanoví pravidla závazná pro všechny hospodářské instituce, a to v podobě směrnic o pomoci podporovaným odvětvím, k nimž patří rovněž papírenský průmysl.
(77)
Strategie papírenství na rok 2007 stanoví pro uvedené odvětví konkrétní podmínky, směr a cíle. Popisuje stav papírenského průmyslu v Číně (např. počet podniků, výrobu, spotřebu, vývoz či statistické údaje k druhu používaných surovin). Stanoví strategie a cíle papírenského průmyslu, pokud jde o plánování v tomto odvětví, využívání surovin, technologií a zařízení, strukturu výrobků a organizační strukturu výrobců. Strategie dále upravuje „vstupní kritéria“ tohoto odvětví, neboť určuje konkrétní požadavky na poměr mezi majetkem a závazky a stanoví, jaký konkrétní úvěrový rating a konkrétní cílové úspory z rozsahu, podíly na trhu a spotřebu energie a vody mají společnosti v tomto odvětví dosáhnout. Podniky mají na jejím základě zpracovat vlastní plány rozvoje. Provinciím a regionům dále strategie ukládá, aby se podílely na její realizaci, a celou kapitolu věnuje „investicím a financování“ papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že podle strategie finanční instituce výslovně nesmějí úvěrovat žádný projekt, který neodpovídá jejím ustanovením. Úhrnem řečeno je po prostudování strategie papírenství na rok 2007 a z její formulace zřejmé, že se jedná o specifický nástroj státu, jehož cílem je regulovat papírenský průmysl v Číně a jejž je nutno pokládat za povinný nástroj průmyslové politiky, který jsou příslušné zúčastněné strany v Číně (státní orgány, finanční instituce a výrobci) povinny konkrétním způsobem realizovat.
(78)
Čínská vláda uvedla, že je strategii papírenství na rok 2007 nutno pokládat za směrný, nezávazný plán. Tvrdila dále, že v témže kontextu není právně závazný žádný z vládních plánů a projektů, a tudíž nelze v jejich rámci poskytnout žádný finanční příspěvek či výhodu. Pouhé pročtení strategie papírenství na rok 2007 a jeho výše uvedených konkrétních ustanovení však ozřejmí, že tento dokument nelze pokládat za nezávaznou směrnici. V tomto ohledu se připomíná, že ve strategii papírenství na rok 2007 se mimo jiné uvádí: „Politika průmyslového rozvoje je vytvářena na základě požadavků zdokonalení reformy socialistického tržního hospodářství, jakož i na základě souvisejících právních a správních předpisů s cílem vytvořit spravedlivé tržní podmínky a prostředí příznivé pro rozvoj, řešit stávající problémy rozvoje papírenského průmyslu a řídit zdravý rozvoj tohoto odvětví“. K ostatním plánům a projektům, jež jsou vyjmenovány v 64. bodě odůvodnění, je třeba uvést, že přinejmenším jeden z nich odkazuje na prováděcí oběžník k 11. pětiletce. Není snadné porozumět tomu, jak může být k právně údajně nezávaznému dokumentu (vládnímu plánu) vydán právně závazný prováděcí akt (v daném případě oběžník Státní rady).
(79)
Článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 mimoto uvádí, že banky „vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a pod vedením státní průmyslové politiky“. V tomto zvláštním případě je relevantní státní průmyslová politika zakotvena ve strategii papírenství na rok 2007. Je tedy jen logické vyvodit závěr, že úvěry, jež výrobci bezdřevého natíraného papíru získávají u komerčních bank ve státním vlastnictví, se řídí vládními směrnicemi.
(80)
Předmětem šetření byla i úloha, kterou sehrává Národní komise pro rozvoj a reformy (National Development and Reform Commission). Čínská vláda k němu uvedla, že se jedná o agenturu Státní rady, která koordinuje makroekonomickou politiku a řídí vládní investice. Tento státní orgán vydal kromě jiných plánů i strategii papírenství na rok 2007. K právnímu rámci, podle nějž byla Národní komise pro rozvoj a reformy zřízena a vyvíjí svou činnost, např. její stanovy, nebyly přes výslovnou žádost předloženy žádné dostupné informace. Komisi se od čínské vlády dostalo pouze vysvětlení, že se Národní komise pro rozvoj a reformy musí řídit pokyny Státní rady jakožto nejvyššího orgánu státní správy, že jsou však tyto informace pro šetření irelevantní. Toto tvrzení nelze akceptovat. Stanovy orgánu, který vydává vládní plány, jsou pro účely šetření pokládány za relevantní, neboť jsou to vládní plány a projekty, které jsou jeho předmětem. Komise požádala i o zdůvodnění skutečnosti, proč čínská Národní komise pro rozvoj a reformy systematicky shromažďuje od společností podrobné údaje. Čínská vláda k tomu uvedla, že tyto informace lze shromažďovat prostřednictvím průmyslových sdružení a z jiných veřejných zdrojů. Ze skutečnosti, že jsou v rámci zvláštního mechanismu systematicky shromažďovány údaje o společnostech určené pro zpracování vládních plánů a projektů, však vyplývá, že jsou tyto plány a projekty pokládány za významnou součást státní průmyslové politiky.
(81)
Z uvedeného vyplývá, že veškerá rozhodnutí, jež finanční instituce přijímají vůči papírenskému průmyslu, musí brát v úvahu nutnost plnit cíle příslušných strategických plánů. O společnostech, jež tyto konkrétní strategické plány zařazují mezi „podporovaná odvětví“, se totiž předpokládá, že mají velmi dobrý úvěrový rating, což má přímý dopad na hodnocení jejich úvěruschopnosti v čínském finančním systému. Jak dále vyplývá z kapitoly o financování ve strategii papírenství na rok 2007 a ze sdělení o úvěrovém ratingu, které Komisi poskytl jeden ze spolupracujících vyvážejících výrobců, nařizuje čínský systém státního plánování bankám, aby úvěrovaly papírenský průmysl; podle těchto zdrojů je společnostem udělován velmi dobrý úvěrový rating, neboť tyto společnosti splňují podmínky konkrétních strategických plánů. Zde je třeba poznamenat, že uvedené sdělení o úvěrovém ratingu, jež bylo předloženo během šetření, přímo spojuje pozitivní budoucí vyhlídky společnosti s existencí strategických plánů pro papírenství a splnění jejich cílů. Existují i důkazy o tom, že státní orgány sledují výkonnost společností, neboť každoročně přezkoumávají jejich podnikatelská oprávnění a shromažďují tímto způsobem statistické údaje o jejich finanční situaci a výkonnosti. Z informací od spolupracujících vyvážejících výrobců byly dále získány důkazy o tom, že Čínská lidová banka sleduje v souladu s článkem 9 nařízení o registraci a konzultaci bank úvěrovou situaci společností, a to prostřednictvím ročního přezkumu úvěrů, jež si společnosti každoročně berou.
(82)
Všechny výše uvedené skutečnosti prokazují, že mezi konkrétními strategickými plány a financováním papírenského průmyslu existuje vazba.
- Vládní zásahy v bankovním sektoru
(83)
Pokud jde o spolupracující vyvážející výrobce, šetření zjistilo, že dvěma z nich byla ve většině případů automaticky poskytována nejnižší možná úroková sazba v rámci limitů, jež stanovila Čínská lidová banka, zatímco další dva využívali výhodných změn splátkového harmonogramu, jež byly sjednány v roce 2008. Čínské banky ve státním vlastnictví totiž odkoupily veškeré úvěry poskytnuté zahraničními bankami; úvěry se změněným splátkovým harmonogramem nebyly poskytovány s významnou rizikovou prémií nad rámec základní úrokové sazby Čínské lidové banky.
(84)
Šetření dále zjistilo, že jsou vládní zásahy pro čínský finanční trh charakteristické, neboť většina významných bank je ve státním vlastnictví. Čínské orgány předložily pouze velmi omezené informace k podílníkům, resp. vlastnické struktuře bank v Číně. Jak je však uvedeno dále, Komise zkompilovala všechny dostupné údaje, tak aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Při analýze, zda jsou bankám svěřeny pravomoci státní správy nebo zda je vykonávají, nezjišťovala Komise pouze informace týkající se státního vlastnictví bank, ale také další parametry, jako je zastoupení vlády ve správní radě, vládní dozor nad činností, provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů a skutečnost, zda byl příslušný subjekt zřízen zákonem.
(85)
Z dostupných informací lze vyvodit závěr, že banky ve státním vlastnictví mají v Číně největší podíl na trhu a jsou na čínském finančním trhu předními aktéry. Podle průzkumu čínského bankovního sektoru, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank (2006 Deutsche Bank Research on China's banking sector), může podíl bank ve státním vlastnictví dosahovat více než 2/3 čínského trhu. Zpráva WTO o výsledcích přezkumu obchodní politiky Číny ke stejnému tématu uvádí: „Dalším významným rysem finančního sektoru v Číně je vysoká míra státního vlastnictví“. (5) Je třeba poznamenat, že na čtyři velké banky ve státním vlastnictví (Agricultural Bank, Bank of China, Construction Bank a Industrial and Commercial Bank) připadá z čínského bankovního sektoru podle všeho více než polovina. Podíl státu v bankách spojených s vládní politikou a v dalších bankách ve státním vlastnictví dosahuje přes 50 %, a tyto banky tak kontroluje vláda. Komise rovněž požádala o informace týkající se struktury vládního dozoru ve výše uvedených čínských bankách a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl (tj. složení správní rady a valné hromady, zápisy z valných hromad / zasedání správní rady, státní příslušnost akcionářů / členů vedení, politika poskytování úvěrů a posouzení rizik souvisejících s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům). Čínská vláda ani uvedené banky nicméně takové informace neposkytly. Pouze opakovaně odkazovaly na informace obsažené ve výročních zprávách bank, které předložily. Informace ve výročních zprávách bank však neobsahovaly (a nemohly obsahovat) informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno.
Komise musela tudíž použít dostupné informace. Na základě dostupných informací došla k závěru, že výše uvedené banky podléhají vládnímu dozoru a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu. Zdrojem relevantních údajů, o něž se opírají výše uvedená zjištění, byly informace od čínské vlády, výroční zprávy čínských bank, jež buď předložila čínská vláda, nebo jsou veřejně dostupné, dále informace extrahované z průzkumu, který v roce 2006 provedla Deutsche Bank o čínském bankovním sektoru, informace od spolupracujících vyvážejících výrobců a údaje v podnětu. Pokud jde o zahraniční banky, připadá na ně v čínském bankovním sektoru podle nezávislých odhadů jen malý podíl, a hrají tedy při poskytování úvěrů podle politického záměru jen nevýznamnou roli; podle relevantních údajů by tento podíl mohl činit pouhé 1 % čínského trhu (6). Relevantní veřejně dostupné informace dále potvrzují, že zejména velké čínské komerční banky nadále spoléhají na to, že se v případě nedostatečné kapitálové přiměřenosti v důsledku úvěrové expanze postarají o zvýšení kapitálu jejich podílníci ve státním vlastnictví a vláda (7). V této souvislosti je třeba uvést, že velká většina bank, které úvěrovaly spolupracující vyvážející výrobce, je ve státním vlastnictví. Z dostupných údajů bylo totiž zjištěno, že přinejmenším třináct z uváděných devatenácti bank je ve státním vlastnictví; patří k nim i dvě banky spojené s vládní politikou (Export-Import Bank of China a China Development Bank) a významné čínské komerční banky, např. Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank a Industrial and Commercial Bank of China.
Pokud jde o ostatní státem vlastněné banky, Komise požádala o stejné informace týkající se vládního dozoru a provádění vládní politiky nebo sledování vládních zájmů, pokud jde o papírenský průmysl, jaké byly zmíněny výše. Tyto podrobné informace opět nebyly poskytnuty kromě opakovaného odkazu na informace v příslušných výročních zprávách bank, které byly ve většině případů pouze v čínštině bez anglického překladu. Informace ve výročních zprávách bank však nemohou poskytnout informace v tak podrobné míře, jak bylo požadováno. Pokud jde o banky spojené s vládní politikou, jak je vysvětleno níže, šetřením bylo zjištěno, že neexistuje žádná jasná právní úprava jejich úlohy a jejich vztahu k vládě. Podle tvrzení čínské vlády při inspekci na místě se však zdá, že banky spojené s vládní politikou podporují pro vládní politiku v Číně a nejsou provozovány za účelem dosahování zisku. Všechny výše uvedené skutečnosti potvrzují, že uvedené čtyři banky jsou kontrolovány vládou a vykonávají vládní politiku takovým způsobem, že jejich jednání lze považovat za jednání státu.
(86)
Komise se dále snažila prošetřit rozdíl mezi bankami spojenými s vládní politikou (podle dostupných informací se jedná o Export-Import Bank of China, China Development Bank a Agricultural Development Bank of China) a státem vlastněnými bankami komerčními. K těmto dvěma odlišným kategoriím finančních institucí si vyžádala vysvětlení. Podle vyjádření čínské vlády nereguluje činnost bank spojených s vládní politikou žádný právní předpis, neboť čínské orgány v současnosti teprve pracují na návrhu příslušného zákona. Čínská vláda dále uvedla, že jedna z bank spojených s vládní politikou (jmenovitě China Development Bank) by neměla být pokládána za banku spojenou s vládní politikou, neboť byla přeměněna na holdingovou společnost a nachází se v přechodné fázi. K tomu budiž poznamenáno, že předložené informace potvrzují, že k bankám spojeným s vládní politikou je přistupováno odlišně od komerčních bank. Ačkoli činnost ani chování těchto bank na čínském finančním trhu nejsou upraveny žádnými pravidly, vyplývá z oběžníků Čínské lidové banky, kde se o nich výslovně hovoří, že banky spojené s vládní politikou mají v porovnání s komerčními bankami zvláštní postavení. Pokud jde o postavení China Development Bank, čínský stát v ní drží (prostřednictvím čínského ministerstva financí) více než 50 % akcií, a její přeměna na holdingovou společnost tedy nemá na vládní kontrolu žádný vliv.
(87)
Dalším faktorem, jenž zkresluje podmínky na čínském finančním trhu, je úloha, kterou sehrává Čínská lidová banka při určování konkrétních limitů pro způsob určování úrokových sazeb a jejich fluktuace. Šetření totiž zjistilo, že uvedená banka má konkrétní pravidla, jež pohyb úrokových sazeb v Číně regulují. Podle dostupných informací je úprava těchto pravidel obsažena v Oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů - Yinfa [2004] č. 251. Finanční instituce mají podle nich stanovovat své úrokové sazby v určitém rozmezí, jež je odvozeno od základní úrokové sazby Čínské lidové banky. V případě úvěrů od komerčních bank a komerčně spravovaných úvěrů od bank spojených s vládní politikou není stanoveno horní, nýbrž jen dolní limitní rozmezí. V případě městských a venkovských úvěrových družstev je stanoveno horní i dolní limitní rozmezí. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž Státní rada vydala zvláštní úpravu, se úrokové sazby nepohybují směrem nahoru. Komise žádala čínskou vládu o vysvětlení k definicím a formulacím, jež jsou obsaženy ve výše uvedeném oběžníku, a k právnímu předpisu, který oběžníku č. 251 předcházel (Oběžník Čínské lidové banky o rozšíření rozmezí pro pohyb úrokových sazeb u úvěrů poskytovaných finančními institucemi - YinFa [2003] č. 250). Čínská vláda uvedla, že tyto oběžníky byly součástí reformy, v jejímž rámci probíhala liberalizace úrokových sazeb, bližší vysvětlení však nepodala. K žádosti o vysvětlení k preferenčním a dalším úvěrům, jež blíže vymezuje Státní rada, čínská vláda uvedla, že znění příslušného čínského dokumentu vychází z předpokladu, že další úvěry blíže vymezí Státní rada.
K vysvětlení, proč čínské právní předpisy vymezují preferenční úvěry, čínská vláda neuvedla žádné další údaje ani relevantní dokumentaci. I pokud tato tvrzení čínské vlády akceptujeme, není v souvislosti s dalšími druhy úvěrů zřejmé, proč zákonodárce pokládal za nezbytné možnost dalších úvěrů vymezovaných Státní radou zavádět. Komise dále žádala o vysvětlení k existenci komerčně spravovaných politických úvěrů, o nichž se zmiňuje oběžník č. 251. Čínská vláda v této věci neposkytla žádná vysvětlení ani důkazy. Čínská vláda byla dále požádána o aktualizace či právní předpisy vydané v návaznosti na uvedené oběžníky, jež by se týkaly úvěrové politiky komerčních bank a bank spojených s vládní politikou, tyto informace však neposkytla.
(88)
V neposlední řadě je třeba poznamenat, že čínská vláda nepředložila ke struktuře čínského bankovního systému žádné další informace ani statistické údaje.
(89)
Na základě 74. až 88. bodu odůvodnění a s přihlédnutím k nedostatečné spolupráci čínské strany (a na základě úvah v 90. bodě odůvodnění) dospěla Komise k závěru, že finanční trh v Číně je narušen vládními zásahy a úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, jsou se sazbami vládními pravděpodobně sladěny. Úrokové sazby, jež účtují nevládní banky a další finanční instituce, tedy nelze pokládat za vhodný komerční základ pro srovnání při určování případné výhody, kterou získávají příjemci vládních úvěrů.
ii) Finanční příspěvek
(90)
S ohledem na všechny uvedené skutečnosti se dále konstatuje, že naprostou většinu úvěrů poskytly uvedeným dvěma spolupracujícím výrobcům banky spojené s vládní politikou či jiné banky ve státním vlastnictví, jež jsou z důvodu úzkých vazeb na vládu považovány za veřejnoprávní subjekty. Tyto banky jsou z více než 50 % vlastněny státem, a jsou tedy považovány za banky kontrolované vládou. Existují i další důkazy o tom, že tyto banky ve skutečnosti konají z pověření vlády, neboť, jak je vysvětleno v 65. bodě odůvodnění, zasahuje stát (tj. Čínská lidová banka) zřetelně do způsobu, jakým komerční banky rozhodují o úrokových sazbách úvěrů, jež poskytují čínským společnostem; přitom v některých případech uvedených v 83. bodě odůvodnění byla společnostem téměř automaticky poskytnuta nejnižší možná sazba v rámci rozmezí, jež určil stát. Za těchto okolností jsou úvěrové postupy těchto subjektů přímo přičitatelné vládě. Skutečnost, že banky jednají z pověření vlády, potvrzuje rovněž způsob, jakým zajišťují naplňování průmyslové politiky vlády strategie papírenství na rok 2007, rozhodnutí 40 a článek 34 zákona o komerčních bankách (viz 74. až 81. bod odůvodnění). Existuje rovněž řada nepřímých důkazů podporovaných objektivními studiemi a zprávami, které svědčí o tom, že v čínském finančním systému stále dochází k rozsáhlým vládním intervencím (viz 312. bod odůvodnění). A konečně, Čína neposkytla informace, které by umožnily lepší pochopení vztahu mezi státem vlastněnými bankami a vládou (viz 68. až 70. a 84. až 86. bod odůvodnění). V případě úvěrů, jež poskytují banky spojené s vládní politikou či ve státním vlastnictví, tak Komise dospívá k závěru, že výrobci natíraného papíru získávají finanční příspěvek v podobě přímého převodu peněžních prostředků ze strany vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
iii) Výhoda
(91)
V míře, v níž jsou vládní půjčky poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je jim poskytována výhoda podle čl. 3 odst. 2 a čl. 6 písm. b) základního nařízení. Vzhledem ke zjištění, že nevládní úvěry v Číně nepředstavují vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek, byl tento srovnávací základ sestaven pomocí metody popsané v 96. až 102. bodě odůvodnění.
iv) Specifičnost
(92)
Čínská vláda byla požádána o informace jednak ke kritériím, jejichž splněním vzniká na subvenci nárok, jednak k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
-
důkaz specifičnosti subvence, jenž předložil žadatel,
-
zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu,
-
důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným odvětvím“ (rozhodnutí č. 40),
-
článek 34 zákona o komerčních bankách [2003] č. 13 (viz 79. bod odůvodnění), podle nějž komerční banky vykonávají úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a společenského rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky; v tomto konkrétním případě tedy úvěrová činnost těchto bank probíhá v intencích pětiletky papírenského průmyslu,
-
zjištění (viz 81. bod odůvodnění), podle nichž čínský systém státního plánování nařizuje bankám, aby papírenský průmysl úvěrovaly, a podle nichž se u společností předpokládá velmi dobrý úvěrový rating, neboť splňují podmínky podle konkrétních strategických plánů.
(93)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně dostupné všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích či podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
d) Závěry
(94)
S ohledem na výše uvedené je třeba financování papírenského průmyslu pokládat za subvenci.
(95)
Tato subvence by měla být vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhody vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(96)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna za období šetření. Podle čl. 6 písm. b) základního nařízení se za výhodu považuje rozdíl mezi částkou, kterou platí daná společnost za poskytnutí vládní půjčky, a částkou, kterou by tato společnost zaplatila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla získat na trhu.
(97)
Jak je vysvětleno výše, jsou úvěry, jež čínské banky poskytují, výrazem významných vládních zásahů v bankovním sektoru a jejich úrokové sazby neodrážejí sazby na fungujícím trhu; vhodný základ pro srovnání podle obvyklých tržních podmínek byl tudíž sestaven pomocí níže popsané metody. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády využila Komise ke zjištění vhodného srovnávacího základu u úrokových sazeb rovněž dostupných údajů.
(98)
Při sestavování vhodného srovnávacího základu je pokládáno za přiměřené použít čínské úrokové sazby upravené tak, aby odrážely běžné tržní riziko. Aktuální finanční situace vývozců byla totiž zjišťována za zkreslených tržních podmínek a čínské banky neposkytly spolehlivé údaje o tom, jak měří rizika a určují úvěrový rating. V takové situaci je proto pokládáno za nezbytné z údajů o úvěruschopnosti čínských vývozců sice vycházet, avšak uplatnit přirážku, která bude odrážet potenciální dopad zkreslených podmínek čínského trhu na finanční situaci těchto vývozců.
(99)
S ohledem na výše uvedené byli čínská vláda i spolupracující vyvážející vývozci (jak je uvedeno v 68. až 72. bodě odůvodnění) požádáni o informace k úvěrové politice čínských bank a ke způsobu, jakým byly tyto úvěry vyvážejícím výrobcům poskytovány. Navzdory opakovaným žádostem zúčastněné strany tyto informace neposkytly. Vzhledem k takto nedostatečné spolupráci a ke všem dostupným skutečnostem a v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení je pokládáno za náležité uvažovat situaci, že je všem podnikům v Číně udělena pouze nejvyšší známka pro dluhopisy neinvestičního stupně (BB dle agentury Bloomberg), a uplatnit na standardní úvěrovou sazbu Čínské lidové banky adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. V případě úvěrů v cizí měně uplatňuje Komise na standardní úvěrovou sazbu uvedenou v příslušných čínských úvěrových smlouvách (sazbu LIBOR) adekvátní prémii předpokládanou u dluhopisů, jež podniky s tímto ratingem vydávají. Nicméně vzhledem k celkově nedostatečné spolupráci čínské vlády při poskytování informací o bankách ve státním vlastnictví a při zjednávání přístupu k nim je v souladu s čl. 28 odst. 6 základního nařízení a s ohledem na všechny dostupné skutečnosti pokládáno za náležité použít úvěrový rating BB (v neinvestičním, spekulativním stupni).
(100)
Výhoda pro vyvážející výrobce byla vypočtena tím způsobem, že byl úrokový diferenciál v procentním vyjádření vynásoben nesplacenou výší úvěru, tj. byl uvažován úrok nezaplacený během období šetření. Tato částka byla poté rozpočítána na celkový obrat spolupracujících vyvážejících výrobců.
(101)
Jak je vysvětleno v 73. bodě odůvodnění, odmítl jeden z vyvážejících výrobců předložit důležitou dohodu o restruktualizaci dluhu. Nebylo tak možno ověřit základní informace o úvěrech, jež jsou předmětem dohody, např. úrokovou sazbu, splatnost, splátkový harmonogram atd. Vyvážející výrobce ani neprokázal, že z předmětných úvěrů splatil jistinu. Při výpočtu výše výhody byly proto tyto úvěry posouzeny jako grant a byly rozpočítány na období šetření spolu s úrokem, jenž během tohoto období zůstal nezaplacen a jehož výpočet je uveden v 100. bodě odůvodnění.
(102)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 5,37 % a v případě společností ze skupiny Chenming 1,26 %.
4.2.2. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE DANĚ Z PŘÍJMU
- Preferenční daňové schéma pro podniky, které využívají nejnovější a špičkové technologie
(103)
Společnostem, jež si úspěšně požádají o vydání osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, tento program umožňuje využít snížené sazby u daně z příjmů ve výši 15 % oproti běžné sazbě, jež činí 25 %.
a) Právní základ
(104)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven jednak v článku 28 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (Enterprise Income Tax Law of the PRC) (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), jednak ve Správních opatřeních k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie. Týká se jej i Oznámení státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie (Guo Shui Han [2008] č. 985). Toto oznámení podrobněji upravuje realizaci tohoto programu.
b) Nárok na subvenci
(105)
Článek 10 správních opatření k určování podniků, které využívají nejnovější a špičkové technologie, vyjmenovává seznam kritérií, jejichž splněním vzniká společnostem nárok na využití programu. Splňuje-li společnost veškeré podmínky článku 10, musí podat příslušným orgánům žádost postupem podle článku 11 zmíněných opatření.
c) Praktická realizace
(106)
Společnost, jež zamýšlí o účast v programu požádat, musí podat elektronickou cestou žádost u místního odboru pro vědu a technologie, který tuto žádost předběžně posoudí. Tento odbor následně společnost doporučí u útvaru pro vědu a technologie příslušné provincie. Před vydáním rozhodnutí o tom, že bude žadateli uděleno osvědčení podniku, který využívá nejnovější a špičkové technologie, je uvedený útvar oprávněn provést přímo v prostorách žadatele šetření.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(107)
Tohoto podpůrného programu se účastnili tři spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, jenž tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(108)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(109)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(110)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. V kapitole 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007) věnované „daňovým pobídkám“ totiž článek 25 stanoví, že „pobídky v oblasti daně z příjmů podniků poskytuje stát hlavním odvětvím a projektům, jež stát podporuje“. Komise má za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(111)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(112)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za posuzované období. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti vypočtené podle běžné daňové sazby po odečtení výše daně vypočtené podle snížené preferenční sazby. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(113)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,22 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,58 %.
- Preferenční daňové schéma pro výzkum a vývoj
(114)
Tento program nabízí výhodu všem společnostem, jež jsou uznávanými realizátory výzkumných a vývojových projektů. Toto zařazení jim umožňuje u daně z příjmů právnických osob uplatnit 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
a) Právní základ
(115)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven i) v čl. 30 odst. 1 zákona ČLR o dani z příjmů podniků (zákon č. 63 vyhlášený dne 16. března 2007), dále ii) v článku 95 Prováděcího nařízení k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007, a iii) v Průvodci hlavními odvětvími (oznámení č. 6 z roku 2007).
b) Nárok na subvenci
(116)
Tento program nabízí výhodu společnostem, jež byly uznány za realizátory výzkumných a vývojových projektů. Podmínky pro účast v něm splňují pouze výzkumné a vývojové projekty společností, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu; tyto podmínky splňují dále projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií v rámci stávající rozvojové priority, který vydala Národní komise pro rozvoj a reformy.
c) Praktická realizace
(117)
Společnosti, jež zamýšlejí podat žádost o účast v programu, musí místnímu odboru pro vědu a technologie poskytnout podrobné údaje o daných výzkumných a vývojových projektech. Projekty schvaluje na základě posouzení žádosti daňový odbor. Částka, jež podléhá dani z příjmů právnických osob, se snižuje o 50 % skutečných výdajů na schválené projekty.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(118)
Tohoto programu se účastnili spolupracující vyvážející výrobci, kteří získali během období šetření výhody. Přestože čínská vláda nepředložila žádné správní předpisy, poskytli vyvážející výrobci dostupné právní texty. Ani z nich však nelze dost dobře vyčíst postup podávání žádosti, který tak zůstává vágní a netransparentní.
e) Závěry
(119)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(120)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(121)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na určité podniky a odvětví zařazené do kategorie podporovaných, např. na výrobce natíraného papíru. Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(122)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(123)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje celková daňová povinnost vypočtená podle běžné daňové sazby, od níž se odečte daň skutečně zaplacená po 50 % odpočtu skutečných výdajů na výzkum a vývoj u schválených projektů. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(124)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí 0,02 % u společností ze skupiny APP a 0,05 % u společností ze skupiny Chenming.
- Osvobození od daně dividend vyplácených mezi způsobilými tuzemskými podniky
(125)
Program je určen podnikům se sídlem v Číně, které drží podíly v jiných tuzemských podnicích. V případě příjmů, jež jim plynou z určitých dividend vyplácených těmito tuzemskými podniky, mají tito podílníci nárok na osvobození od daně.
a) Právní základ
(126)
Tento program je jakožto zvýhodněný daňový režim upraven v článku 26 zákona ČLR o dani z příjmů podniků a je blíže rozveden v článku 83 prováděcího předpisu k zákonu ČLR o dani z příjmů podniků, výnosu Státní rady ČLR č. 512 vyhlášeném dne 6. prosince 2007.
(b) Nárok na subvenci
(127)
Tento program poskytuje výhody všem společnostem se sídlem v Číně, které mají podíly v jiných podnicích se sídlem v Číně.
c) Praktická realizace
(128)
Společnosti mohou programu využít přímo při vyplňování daňového přiznání.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(129)
Spolupracující vyvážející výrobci ve svém přiznání k dani z příjmů vykázali osvobození od daně u částky, která je označena jako dividendy, bonusy a jiné příjmy z kapitálových investic, které plynou způsobilým rezidentům a podnikům v souladu s podmínkami přílohy 5 k přiznání k dani z příjmů (roční výkaz daňových zvýhodnění). Tyto společnosti neodváděly z vykázaných částek daň z příjmů.
e) Závěry
(130)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(131)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace neposkytla. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(132)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky se sídlem v Číně, jimž plynou od jiných podniků se sídlem v Číně příjmy z dividend - na rozdíl od podniků, které investují do podniků zahraničních.
(133)
Vzhledem k tomu, že jsou všechny uvedené daňové programy podle kapitoly 4 zákona ČLR o dani z příjmů podniků vyhrazeny výlučně významným výrobním odvětvím a projektům, které stát podle článku 25 podporuje či stimuluje, jedná se rovněž v tomto případě o specifický program, neboť tento je vyhrazen pouze určitým podnikům a výrobním odvětvím, jež jsou klasifikovány jako podporované a k nimž patří např. výroba natíraného papíru. Komise má totiž za to, že zásady a klasifikaci, z nichž vychází zařazení podniku do kategorie podniků podporovaných, stanovila Státní rada v rozhodnutí č. 40 (článek 14) a ve směrném katalogu průmyslové restrukturalizace. Navíc nejsou v daném případě dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci omezit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(134)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(135)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Za výhodu se považuje výše celkové daňové povinnosti (včetně daně z příjmu z dividend, jenž příjemcům plyne od jiných podniků se sídlem v Číně), po odečtení částky, kterou příjemci skutečně zaplatili při zohlednění osvobození dividend od daně. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(136)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 1,34 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,21 %.
4.2.3. PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE NEPŘÍMÝCH DANÍ A DOVOZNÍHO CLA
- Osvobození dováženého zařízení od DPH a cla
(137)
Tento program stanoví výhody v podobě osvobození dlouhodobých aktiv od DPH a jejich bezcelního dovozu, jichž mohou využít podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, které si u čínských orgánů opatří osvědčení o státem podporovaných projektech v souladu s příslušnými právními předpisy v oblasti investic, daní a cel.
a) Právní základ
(138)
Tento program se opírá o soubor právních předpisů, jmenovitě o i) Oběžník Státní rady č. 37/1997 o úpravě daňových schémat pro dovážené zařízení, ii) Sdělení ministerstva financí, všeobecné celní správy a státní daňové správy [2008] č. 43, iii) Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů a o iv) Katalog zboží dováženého pro podniky se zahraničními investicemi a podniky domácí, jež nelze vyjmout z celní povinnosti, pro rok 2008.
b) Nárok na subvenci
(139)
Nárok na subvenci mají pouze žadatelé z řad podniků se zahraničními investicemi a podniků domácích, jež si opatří osvědčení o státem podporovaných projektech.
c) Praktická realizace
(140)
Oznámení Národní komise pro rozvoj a reformy č. 316 2006 ze dne 22. února 2006 o důležitých otázkách k vyřizování potvrzení o státem podporovaných projektech financovaných z domácích a zahraničních zdrojů ve svém článku I.1 stanoví, že v případě projektů zahraničních investic, jež odpovídají „podporovaným projektům podle Katalogu výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a podle Katalogu prioritních výrobních odvětví pro účely zahraničních investic ve středozápadním regionu spojených s přenosem technologií, je od cla a DPH osvobozeno jednak zařízení určené k vlastnímu použití a dovezené v rámci celkové investice, jednak technologie, díly, součásti a náhradní díly dovezené spolu s tímto zařízením v souladu se smlouvou; toto neplatí pro komodity uvedené v Katalogu komodit dovážených v rámci projektů zahraničních investic, jež nejsou osvobozeny od daně“. Potvrzení vystavované podporovaným projektům zahraničních investic, v jejichž případě dosahuje celková investice alespoň 30 milionů USD, vydává Národní komise pro rozvoj a reformy. V případech, kdy je celková investice nižší než 30 milionů USD, vystavují potvrzení téhož druhu komise či odbory pro ekonomiku na úrovni provincie. Poté, co obdrží uvedené potvrzení o podporovaném projektu, předloží společnosti místním celním orgánům uvedená osvědčení a další doklady k žádosti, aby získaly nárok na osvobození dovezeného zařízení od cla a DPH.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(141)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(142)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(143)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(144)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky, které svou investiční činnost uskutečňují v rámci specifických kategorií podnikání, jejichž taxativní výčet podávají právní předpisy (tj. katalog výrobních odvětví pro účely směrování zahraničních investic a katalog prioritních výrobních odvětví, výrobků a technologií, jejichž rozvoj stát v současnosti podporuje). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(145)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(146)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k osvobození dovezeného zařízení od DPH a cla. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(147)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 1,17 % a u společností ze skupiny Chenming 0,61 %.
- Vracení DPH v případě zařízení vyrobeného na domácím trhu
(148)
Tento program stanoví výhody v podobě vracení DPH, jež podniky se zahraničními investicemi uhradí při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu.
a) Právní základ
(149)
Program se opírá o Oběžník státní daňové správy č. 171, 1999 ze dne 20. září 1999 o vyhlášení prozatímních opatření o navrácení daně daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu podniky se zahraničními investicemi. Platnost programu pak ukončil Oběžník o ukončení politiky refundací daně při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu ze strany podniků se zahraničními investicemi [Caishui 2008, č. 176]. Druhý uvedený oběžník stanoví po ukončení programu k 1. lednu 2009 přechodné období.
b) Nárok na subvenci
(150)
Nárok na subvenci vzniká jen podnikům se zahraničními investicemi, jež nakupují zařízení vyrobené na domácím trhu.
c) Praktická realizace
(151)
Cílem programu je refundovat podnikům se zahraničními investicemi DPH zaplacené při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. Předpokladem je, že toto zařízení není klasifikováno jako zboží bez možnosti osvobození a jeho hodnota nepřekračuje celkový investiční limit pro podniky se zahraničními investicemi podle „Zkušebních správních opatření o nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(152)
Tohoto programu využívali všichni spolupracující vyvážející výrobci.
e) Závěry
(153)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(154)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(155)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na podniky určitého druhu (tj. podniky se zahraničními investicemi). Navíc nejsou dána ani objektivní kritéria, podle nichž lze vznik nároku na subvenci určit, ani přesvědčivé důkazy o tom, že nárok vzniká automaticky v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Přestože se totiž během inspekcí u vyvážejících výrobců podařilo shromáždit některé správní předpisy, není v důsledku nedostatečné spolupráce čínské vlády možné existenci objektivních kritérií posoudit.
(156)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 4 písm. b) základního nařízení, neboť subvence je poskytována v závislosti na používání zboží vyrobeného na domácím trhu na úkor zboží dovezeného.
(157)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(158)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, byla vypočtena s přihlédnutím k vrácení DPH uhrazeného při nákupu zařízení vyrobeného na domácím trhu. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována životnost v délce trvání průměrné doby odepisování v daném výrobním odvětví (tj. patnáct let). Výsledná částka byla poté rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(159)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP 0,03 % a v případě společností ze skupiny Chenming 0,05 %.
- Osvobození podniků se zahraničními investicemi od daní za údržbu města, výstavbu a od příplatků na vzdělávání
(160)
Tento program vyjímá podniky se zahraničními investicemi z povinnosti hradit místní daně za údržbu města, výstavbu a příplatek na vzdělávání.
a) Právní základ
(161)
Program se opírá o Dočasný předpis Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Kuo-fa, (zveřejněno dne 8. února 1985, č. 19) a Předpis ministerstva financí k několika specifickým otázkám provádění Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města Cchaj-šuej-c' (zveřejněno dne 22. března 1985, č. 69).
b) Nárok na subvenci
(162)
Nárok na subvenci vzniká pouze podnikům se zahraničními investicemi.
c) Praktická realizace
(163)
Podle Dočasného předpisu Čínské lidové republiky o dani za údržbu města se základ daně za údržbu města a za výstavbu určí jako „výše daně z výrobku, DPH a daně z podnikatelské činnosti, kterou poplatníci daně skutečně zaplatí, a je hrazena současně s daní z výrobku, DPH a daní z podnikatelské činnosti“.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Jak je vysvětleno v 347. a 348. bodě odůvodnění, daňové povinnosti v souvislosti s tímto programem platí od 1. prosince 2010 pro všechny společnosti působící v Číně.
e) Závěry
(165)
Proto a na základě informací do 30. listopadu 2010 je program nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení v podobě prominutí příjmů vládou, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(166)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť právní předpisy, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, osvobozují od daňové povinnosti v případě daně za údržbu města a za výstavbu určité podniky (tj. podniky se zahraničními investicemi).
(167)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
(168)
Vzhledem k informacím, které poskytla čínská vláda a příslušní spolupracující vyvážející výrobci, se však usuzuje, že se dotyčným stranám podařilo prokázat, že tento program již nepředstavuje žádnou výhodu pro dotyčné výrobce.
(169)
Jsou proto splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že v souvislosti s tímto programem nebudou uložena vyrovnávací opatření.
4.2.4. GRANTOVÉ PROGRAMY
(170)
U dvou z grantových programů uvedených v podnětu bylo zjištěno, že jich využívali spolupracující vyvážející výrobci; jednalo se o cenu za známou značku a o Zvláštní fondy pro podporu hospodářské a obchodní výměny se zahraničím a pro přilákání významných zahraničních investičních projektů do provincie Šan-tung. Ostatní programy, jejichž využití bylo v daném případě zjištěno, oznámili spolupracující vyvážející výrobci. Čínská vláda byla na existenci těchto programů upozorněna a byla požádána o nezbytné informace k nim. Podle jejího vyjádření nemohou být programy v podnětu neuvedené předmětem šetření, neboť to odporuje pravidlům WTO. Žádost Komise je podle ní tedy v rozporu s pravidly pro provádění důkazů a konzultací, jež upravuje Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Čínská vláda dále uvedla, že informace, jež Komise k těmto programům předložila, jsou obecné povahy a že by Komise i za předpokladu, že by programy předmětem šetření být mohly, měla čínské vládě zaslat novou, řádně zdůvodněnou žádost o podrobnosti k nově namítaným subvencím, jež by byly pro šetření relevantní.
(171)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že je běžným postupem Unie vyrozumívat orgány země, proti níž je vedeno šetření, o existenci dalších namítaných subvenčních programů, než o jakých hovoří podnět a jichž využívají spolupracující vyvážející výrobci, a tyto orgány požádat o příslušné informace a vysvětlení. Postup zvolený v daném případě je v souladu s příslušnými pravidly WTO. Komise čínskou vládu vyrozuměla o existenci těchto programů v okamžiku, kdy se o nich dozvěděla, a poskytla čínské vládě informace, jež od čínských spolupracujících vyvážejících výrobců obdržela. Čínské vládě současně poskytla příležitost ke konzultacím o těchto programech a čínská vláda této příležitosti využila. Byly tak v plném rozsahu dodrženy články 12.1, 13.1 a 13.2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních i čl. 11 odst. 10 základního nařízení. Níže uvedená zjištění zohledňují informace, jež čínská vláda k příslušným programům poskytla.
i) Programy uvedené v podnětu
- Známé značky
a) Právní základ
(172)
Program je realizován na základě Sdělení provincie Šan-tung o rozpočtových prostředcích vyčleněných v roce 2008 na zvláštní cenu za rozvoj vývozních značek [Lucaiqizhi (2008) č. 75]. Na základě programu jsou společnostem poskytovány granty, jejichž účelem je podpořit vývozní značky a zvýšit tržní podíl známých značek.
b) Nárok na subvenci
(173)
Cenu mohou získat pouze podniky, jež vyvážejí známé značky a jsou usazeny v provincii Šan-tung. K doložení kritérií pro vznik nároku na cenu nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(174)
Cílem programu je odměnit podniky, jež jsou uznávanými vývozci známých značek a jsou usazeny v provincii Šan-tung, a podpořit tak jejich rozvoj a konkurenceschopnost. Žádost o účast v programu nemusí podnik podávat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(175)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(176)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(177)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(178)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky, jež vyvážejí známé značky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(179)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(180)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(181)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Zvláštní fondy pro přilákání zahraničních investičních projektů
a) Právní základ
(182)
Oficiálním dokumentem, který je tomuto programu věnován, je Oznámení lidové vlády města Šou-kuang o vyznamenání podniků za zásluhy v roce 2008 (Announcement of Shouguang People's Government on Commendation of advanced enterprises in 2008). Tento program zřízený dne 9. února 2008 vyznamenává podniky, jež v roce 2008 dosáhly vynikajících výsledků.
b) Nárok na subvenci
(183)
Do programu se mohou zapojit společnosti, jež byly uznány jako „podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či jako „podniky se zásluhami o zahraniční obchod“ a jež vykazují pozoruhodné výsledky v zahraničním obchodu či dokázaly přilákat významné zahraniční investice. Čínská vláda k této strategii ani k vymezení „podniku se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podniku se zásluhami o zahraniční obchod“ nepředložila žádný právní ani správní předpis.
c) Praktická realizace
(184)
Přidělování prostředků z fondů „podnikům se zásluhami o přilákání zahraničních investic“ či „podnikům se zásluhami o zahraniční obchod“ je věcí lidové vlády města Šou-kuang.
(185)
Podle údajů čínské vlády nemusí podnik o účast v programu žádat, a proto není vydáváno žádné formální rozhodnutí o jejím schválení.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(186)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(187)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(188)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(189)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky, tj. podniky se zásluhami o přilákání zahraničních investic a podniky se zásluhami o zahraniční obchod. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(190)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(191)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(192)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než0,01 %).
ii) Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci
- Pomoc v antidumpingovém řízení
a) Právní základ
(193)
Oficiálním dokumentem, jenž je tomuto programu věnován, jsou Prováděcí pravidla pro politiku podpory subjektům, proti nimž je vedeno antidumpingové, antisubvenční či ochranné šetření (Rules for the Implementation of the Support Policy for Anti-dumping, Anti-subsidy, Safeguard investigation Respondent). Podle tvrzení čínské vlády byl tento program ukončen v roce 2008, nebylo však doloženo relevantní vyhlášení právního předpisu.
b) Nárok na subvenci
(194)
Subvenci uděluje finanční odbor příslušného regionu či provincie s cílem usnadnit dané společnosti účast v antidumpingovém šetření, které pro ní vedou USA. K získání nároku na subvenci musí být společnost registrována v provincii Šan-tung (s výjimkou města Čching-tao) a postupovat v souladu s pokyny, jež vydávají ministerstvo obchodu a orgány dané provincie.
c) Praktická realizace
(195)
Program je specifický pro určitý region (platí pouze v provincii Šan-tung, avšak s výjimkou jejího největšího města Čhing-tao) a kritéria způsobilosti pro účast v něm nejsou objektivně stanovena právním předpisem.
(196)
Podle příslušného právního předpisu je ve prospěch žadatele hrazeno 40 % nákladů na právní poradenství.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(197)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(198)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(199)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti.
(200)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(201)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(202)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu je v případě společností ze skupiny Chenming zanedbatelná (méně než 0,01 %).
- Grant na technologickou modernizaci v městě Šou-kuang
a) Právní základ
(203)
Realizace programu se řídila Stanoviskem k urychlení rozvoje odvětví využívajících špičkových technologií (zkušební realizace) (Shoufa [2005] č. 37) (Opinion to accelerate high-tech industry development (Trial Implementation) (Shoufa [2005] No. 37), jež vydala obecní samospráva města Šou-kuang. Podle údajů čínské vlády se program opírá o konkrétní právní rámec, avšak nepředložila jeho znění.
b) Nárok na subvenci
(204)
V případě tohoto programu se jedná o subvenci, jež je poskytována ke zvýšení konkurenceschopnosti podniků. K doložení kritérií vzniku nároku na subvenci nebyly předloženy žádné právní ani správní akty.
c) Praktická realizace
(205)
Podle údajů čínské vlády se jedná o grantový program na místní úrovni, jenž má podporovat výzkum a vývoj, úspory energie a ochranu životního prostředí. Postup podávání žádosti o účast v programu není upraven. Regionální vláda vydává nepravidelná sdělení, jimiž vyvážející výrobce informuje o tom, že jim byl udělen grant v určité výši.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(206)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(207)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(208)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(209)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(210)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(211)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(212)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny Chenming 0,59 %.
- Fond na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou
a) Právní základ
(213)
Realizace programu se řídí Dočasnými opatřeními k posílení práce na ochraně práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou a dále Správními předpisy o Fondu na ochranu práv duševního vlastnictví průmyslové zóny ve městě Su-čou.
b) Nárok na subvenci
(214)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež získaly osvědčení o zápisu v rejstříku autorských práv k programovému vybavení počítačů, osvědčení o zápisu v rejstříku topografie integrovaných obvodů a jež nově vytvořily výrobky známých značek.
c) Praktická realizace
(215)
K získání grantu na podání žádosti o registraci patentu či obchodní známky musí daná společnost vyplnit formulář žádosti o udělení ceny za známou značku na úrovni města Su-čou či nadřazeného územního celku a předložit jej odboru pro vědu a technologie uvedené průmyslové zóny. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(216)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce. Komise však poznamenává, že jí k tomuto výrobci nebyla předložena žádná relevantní dokumentace, neboť jí nebyla dodána ani žádost o účast v programu, ani rozhodnutí o udělení ceny.
e) Závěry
(217)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(218)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(219)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní ani správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(220)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(221)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(222)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(223)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností ze skupiny APP méně než 0,01 %.
- Subvence z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií
a) Právní základ
(224)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Program upravuje finanční pomoc společnostem v průmyslové zóně ve městě Su-čou a podle údajů čínské vlády je jeho cílem jednak urychlit reformu a modernizaci této zóny, jednak podpořit kvalitnější vědecký výzkum, kterým se podniky v této průmyslové zóně zabývají.
b) Nárok na subvenci
(225)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou, jež splňují požadavky řady plánů a mají zpracovány příslušné vědeckovýzkumné projekty. Čínská vláda předložila popis programu, avšak nepředložila znění příslušných plánů.
c) Praktická realizace
(226)
Pomoc v rámci tohoto programu získávají společnosti, jež v průmyslové zóně investují a žádají o granty na specifické druhy opatření (výzkum a vývoj, pomoc při vývoji nových výrobků, správa práv duševního vlastnictví, rozvoj trhů v zámoří, koordinace projektů s vládou, veřejné služby v oblasti technologií). Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(227)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(228)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(229)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(230)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, neboť přístup k němu je omezen na určité podniky. Vzhledem k tomu, že ke kritériím vzniku nároku na subvenci nejsou k dispozici žádné údaje právní či správní povahy, nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(231)
Tento subvenční program je specifický i ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(232)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
f) Výpočet výše subvence
(233)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(234)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,03 %.
- Cena průmyslové zóny ve městě Su-čou za zachování hospodářského růstu
a) Právní základ
(235)
Čínská vláda ani vyvážející výrobci neuvedli žádný právní základ. Podle údajů čínské vlády je program realizován v souladu se Stanoviskem průmyslové zóny ve městě Su-čou k podpoře hladkého, stabilního a rychlého hospodářského růstu a jeho cílem je urychlit strukturální růst průmyslu a zahraničního obchodu.
b) Nárok na subvenci
(236)
Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou. Pro účast v něm nestanovily čínské orgány jednoznačná kritéria, avšak k získání grantu musí podniky usazené v průmyslové zóně dosáhnout v roce 2009 ve srovnání s rokem předchozím lepší vývozní výkonnosti.
c) Praktická realizace
(237)
Přestože podniky nemusí podle čínské vlády o účast v programu žádat, předložil příslušný spolupracující vyvážející výrobce formulář žádosti průmyslové zóny ve městě Su-čou o příspěvek z Fondu průmyslového rozvoje v oblasti špičkových technologií. Podle údajů čínské vlády je program vázán na vývozní výkonnost podniků tím způsobem, že je podnikům vyplácena předem stanovená částka v RMB za každý dolar, o který se zvýší objem a hodnota jejich vývozu. Tato pobídka znějící na RMB se dále rozlišuje podle druhu výrobků a modelů. Granty uděluje průmyslová zóna ve městě Su-čou. K financování této průmyslové zóny ani ke státním orgánům, od nichž prostředky na granty získává, nebyly předloženy žádné údaje.
d) Zjištění, jež šetření přineslo
(238)
Tohoto programu využíval jeden spolupracující vyvážející výrobce.
e) Závěry
(239)
Program je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a odst. 2 základního nařízení v podobě přímého převodu peněžních prostředků, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu.
(240)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. Jak je uvedeno v oddíle 4.1, musela proto Komise s ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, opřít svá zjištění podle článku 28 základního nařízení o dostupné údaje.
(241)
Tento subvenční program je specifický ve smyslu čl. 4 odst. 3 základního nařízení, neboť přístup k němu je podle právních předpisů, jimiž se řídí orgán poskytující subvenci, omezen na společnosti ve vymezené územní oblasti. Do programu se mohou zapojit pouze společnosti usazené v průmyslové zóně ve městě Su-čou.
(242)
Program je navíc po právní stránce vázán na vývozní výkonnost, a je proto podle čl. 4 odst. 4 písm. a) základního nařízení pokládán za specifický a napadnutelný. Grant je spojen s vývozní výkonností a jeho výše je podle této výkonnosti určována, neboť výhoda, kterou jeho příjemci získávají, je odvozena od zvýšení objemu a hodnoty vývozu v meziročním srovnání.
(243)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(244)
Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato částka (čitatel) byla rozpočítána na celkový obrat z vývozu, jehož spolupracující vyvážející výrobce za období šetření dosáhl, neboť daná subvence byla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti.
(245)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí u společností ze skupiny APP 0,05 %.
- Programy, jež uvedli spolupracující vyvážející výrobci, jež však nebyly předmětem posouzení
(246)
Spolupracující vyvážející výrobci uvedli rovněž následující režimy a programy vázané na úspory energie a ochranu životního prostředí:
-
Zvláštní fond na úpravu znečištěné vody z jezera Tchaj-chu v provincii Ťiang-su
-
Zvláštní fond na úspory energie v průmyslové zóně ve městě Su-čou
-
Zvláštní fond na snížení celkových emisí nejdůležitějších znečišťujících látek ve městě Su-čou
-
Subvence na úspory vody a snížení emisí
-
Ekologická cena udělovaná odborem ochrany životního prostředí ve městě Su-čou
-
Cena udělovaná za energetické úspory ve městě Šou-kuang
(247)
Vzhledem k tomu, že je s uvedenými programy spojeno jen málo výhod, nepovažovala Komise za nutné podrobit tyto programy šetření.
4.2.5. DODÁNÍ ZBOŽÍ NEBO POSKYTNUTÍ SLUŽEB VLÁDOU ZA CENU NIŽŠÍ NEŽ PŘIMĚŘENOU
i) Programy uvedené v podnětu, jež byly předmětem posouzení
- Poskytování práv na využití půdy
a) Právní základ a nárok na subvenci
(248)
Podle údajů v podnětu poskytla čínská vláda spolupracujícím vývozcům užívací práva k pozemkům za cenu nižší než přiměřenou. V reakci na toto tvrzení předložila čínská vláda Zákon o správě půdy a Předpis č. 39 ze dne 28. září 2007 o přidělování práv užívání ke stavebním pozemkům ve státním vlastnictví na základě výzev k podávání nabídek, aukcí a cenových odhadů. Čínská vláda odmítla poskytnout jakékoli údaje ke skutečným cenám za práva užívání k pozemkům, srovnávací základ pro minimální ceny půdy, o nichž tvrdí, že existují, ke způsobu hodnocení těchto srovnávacích základů, ani k metodice, kterou se stát řídí při vyvlastňování půdy.
b) Praktická realizace
(249)
Podle článku 2 zákona o správě půdy je vlastníkem veškeré půdy vláda, neboť podle čínské ústavy a příslušných právních předpisů je půda v kolektivním vlastnictví čínského lidu. Podle tohoto zákona nelze půdu prodávat, lze však přidělovat práva užívání k ní; státní orgány tak činí na základě veřejných soutěží, cenových nabídek či aukcí.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(250)
Spolupracující vyvážející výrobci předložili údaje k pozemkům, jež mají v držbě, i smlouvy či osvědčení o příslušných užívacích právech; čínská vláda však neuvedla údaje k tomu, jak jsou užívací práva k pozemkům oceňována.
(d) Závěry
(251)
Poskytování užívacích práv k pozemkům čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti z řad příjemců výhodu. Jak je vysvětleno ve 260. až 262. bodě odůvodnění, neexistuje v Číně fungující trh s půdou; jak ukázalo použití externího srovnávacího základu, je částka, kterou spolupracující výrobci za užívací práva k pozemkům zaplatili, výrazně pod úrovní běžné tržní ceny.
(252)
Čínská vláda byla požádána o informace ke kritériím, jejichž splněním vzniká na danou subvenci nárok, a k použití subvence, tak aby bylo možno zjistit, nakolik je přístup k subvenci omezen na určité podniky a zda se jedná o subvenci specifickou podle článku 4 základního nařízení. Čínská vláda tyto informace nepředložila. S ohledem na požadavek čl. 4 odst. 5 základního nařízení, podle nějž musí být určení, že se jedná o specifickou subvenci, „průkazně doloženo“, tak musela Komise podle článku 28 základního nařízení svá zjištění opřít o dostupné údaje. Je třeba poznamenat, že podle čl. 28 odst. 6 platí: „Nespolupracuje-li účastník řízení vůbec nebo jen částečně a následkem toho nebudou některé podstatné informace sděleny, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval“. Přihlíženo bylo k následujícím údajům:
(253)
Důkazy o specifičnosti subvence, jež předložili žadatelé.
(254)
Zjištění (viz 77. a 78. bod odůvodnění), podle nichž směřují do papírenského průmyslu specifické subvence na základě specifického plánu pro dané odvětví, tj. pětiletky papírenského průmyslu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že články 7 až 11 uvedeného plánu stanoví pro strukturu odvětví konkrétní pravidla, neboť uvádějí, které kategorie papírenské výroby mají být v tom kterém zeměpisném regionu země realizovány.
(255)
Důkazy (viz 76. bod odůvodnění) o tom, že je papírenský průmysl „podporovaným výrobním odvětvím“ (rozhodnutí č. 40).
(256)
Zjištění (viz 260. až 262. bod odůvodnění), že v Číně neexistuje fungující trh s půdou.
(257)
Zjištění na základě údajů spolupracujících vyvážejících výrobců, jež byla potvrzena v současně probíhajícím antidumpingovém šetření, o tom, že byla těmto výrobcům přidělena půda vzhledem k jejich projektům v oblasti papírenství (8).
(258)
Na základě výše uvedeného a vzhledem k tomu, že čínská vláda s Komisí během šetření nespolupracovala, z dostupných důkazů vyplývá, že subvence, jež jsou poskytovány společnostem v papírenském průmyslu, nejsou obecně k dispozici všem podnikům, a jedná se tedy o subvence specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Vzhledem k nedostatečné spolupráci čínské vlády nenasvědčuje nic tomu, že se nárok na subvenci zakládá na objektivních kritériích a podmínkách podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(259)
Tato subvence by proto měla být pokládána za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(260)
Z výše uvedeného by měl být vyvozen závěr, že pokud jde o užívací práva k půdě, neřídí se situace v Číně tržními pravidly. Podle všeho se totiž zdá, že v Číně nejsou k dispozici žádné údaje ze soukromého sektoru, jež by mohly sloužit jako srovnávací základ. Úprava nákladů či cen tedy není v případě Číny proveditelná. Za těchto okolností se má za to, že v Číně neexistuje trh, a v souladu s čl. 6 písm. d) bodem ii) základního nařízení je oprávněné použít pro účely srovnání externí základ, tak aby bylo možno výši výhody určit. S ohledem na to, že čínská vláda nespolupracovala a nenavrhla žádný externí základ, jenž by mohl být pro srovnání použit, musela Komise ke stanovení vhodného externího srovnávacího základu využít dostupných údajů. V této souvislosti pokládala za vhodné použít k jeho stanovení údaje ze samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (čínská Taipei) (dále jen „Tchaj-wan“).
(261)
Podle názoru Komise jsou ceny pozemků na Tchaj-wanu aproximačně nejbližší k oblastem v Číně, kde jsou spolupracující vyvážející výrobci usazeni. Všichni tito výrobci jsou usazeni na východě Číny, v rozvinutých oblastech s vysokým HDP v provinciích v okolí Šanghaje, jež se vyznačují vysokou hustotou obyvatel. Výše napadnutelné subvence byla vypočtena na základě výhody, kterou získali její příjemci a která byla zjištěna za období šetření. Tato výhoda, kterou příjemci získali, se vypočte s přihlédnutím k rozdílu mezi částkou, kterou jednotlivé společnosti za užívací práva k pozemkům zaplatily, a částkou, kterou by musely zaplatit za běžných podmínek při zohlednění tchaj-wanského srovnávacího základu.
(262)
Při tomto výpočtu použila Komise průměrnou cenu pozemků za metr čtvereční na Tchaj-wanu, jež byla upravena o depreciaci měny ode dne, kdy byla uzavřena ta která smlouva o přidělení užívacích práv k pozemkům. Údaje o cenách pozemků pro průmyslové využití byly získány z internetové stránky odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu. Depreciace měny byla vypočtena na základě míry inflace na Tchaj-wanu, kterou zveřejnil Mezinárodní měnový fond ve svém výhledu na rok 2009 s názvem World Economic Outlook. V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výše této subvence (čitatel) rozpočítána na dobu šetření; přitom byla uvažována běžná životnost užívacích práv k pozemkům určeným k průmyslovému využití v Číně, tj. 50 let. Tato částka byla následně rozpočítána na celkový obrat z prodeje výrobků, jehož spolupracující vyvážející výrobci za období šetření dosáhli, neboť daná subvence nebyla poskytnuta v závislosti na vývozní výkonnosti, ani podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(263)
Subvenční sazba zjištěná za období šetření u tohoto programu činí v případě společností skupiny APP 2,81 % a v případě společností skupiny Chenming 0,69 %.
(ii) Programy uvedené v podnětu, jež nebyly předmětem posouzení
- Poskytování elektřiny
(264)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
- Poskytování chemikálií na výrobu papíru
(265)
Bylo zjištěno, že spolupracující vyvážející výrobci tohoto programu v období šetření nevyužívali. Nebylo tedy zapotřebí vyhodnocovat, jedná-li se o program napadnutelný, či nikoli.
4.3. PŘIPOMÍNKY STRAN TÝKAJÍCÍ SE SUBVENCOVÁNÍ
4.3.1. ÚVOD
(266)
Čínská vláda, dvě skupiny spolupracujících vyvážejících výrobců (APP a Chenming) a žadatel z Unie předložili své připomínky k poskytnutí konečných informací.
(267)
Žadatel z Unie podpořil zjištění Komise.
(268)
Čínská vláda a skupiny APP a Chenming zjištění Komise zpochybnily. Vzhledem k tomu, že argumenty již byly v plném rozsahu řešeny v rámci poskytnutí konečných informací, nejsou v tomto nařízení znovu uváděny.
4.3.2. TVRZENÍ O DVOJÍ NÁPRAVĚ
(269)
Čínská vláda tvrdila, že návrh vyrovnávacích opatření svým rozsahem představuje dvojí nápravu. Bylo konstatováno, že v Unii se v rámci antidumpingových šetření vůči Číně určuje běžná hodnota podle údajů získaných od výrobců ve třetí zemi s tržním hospodářstvím. V takových případech by tudíž vyrovnávací cla představovala dvojí nápravu ve stejné záležitosti, jelikož antidumpingová cla prakticky kompenzují případné subvence údajně poskytované čínským společnostem.
(270)
Skupina APP tvrdila, že pokud běžná hodnota vychází z prodeje na domácím trhu ve srovnatelné zemi, zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství a použití nesubvencované běžné hodnoty se projeví zvýšením cla o výši subvence, a tudíž budou tyto subvence započítány dvakrát.
(271)
Čínská vláda uvedla, že stejnými údajnými zkresleními se již zabývalo souběžné antidumpingové řízení. Čínská vláda rovněž uvedla, že praxe Komise je v rozporu s právem Unie a WTO a že by Komise měla buď zastavit řízení o vyrovnávacím clu, nebo spolupracujícím vyvážejícím výrobcům v souběžném antidumpingovém řízení přiznat zacházení jako v tržním hospodářství. Čínská vláda rovněž uvedla, že nepřijímá tvrzení Komise, že nedochází k dvojímu započítání na základě rozpětí újmy, které je nižší než dumpingové rozpětí. A konečně, čínská vláda namítla, že na základě zjištění odvolacího orgánu WTA ve sporu US - ČLR DS379 (9) týkajících se dvojí nápravy, by toto řízení mělo být zastaveno.
(272)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba poznamenat, že dvojí náprava nehraje v tomto řízení žádnou úlohu. Ať již současné uložení antidumpingových a vyrovnávacích cel v případě netržního hospodářství může či nemůže vést k možné „dvojí náhradě“, k této situaci by mohlo z povahy věci dojít pouze v případě kumulace dumpingového rozpětí a výše subvence, tzn. pokud celková úroveň obou dvou druhů cla přesahuje vyšší z částek dumpingového rozpětí a subvence. Tak tomu ovšem, jak bude vysvětleno níže, v tomto případě není.
(273)
Především je třeba připomenout, že Unie při ukládání antidumpingových a vyrovnávacích cel na stejný výrobek uplatňuje pravidlo nižšího cla. Jinými slovy, v rámci šetření Unie Komise zjistí úroveň dumpingu, subvencí a újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Úroveň cel nemůže být nikdy vyšší než rozpětí újmy, přičemž v tomto případě je rozpětí újmy stejné v obou řízeních. V souběžném antidumpingovém řízení Komise zjistila dumpingové rozpětí, které je mnohem vyšší než rozpětí újmy. V souladu s pravidlem nižšího cla Komise navrhla zavedení opatření, která jsou založena na rozpětí újmy (viz nařízení Rady (EU) č. 451/2011 ze dne 6. května 2011 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky (10). Rozpětí subvence zjištěné v rámci tohoto antisubvenčního šetření tudíž ve srovnání s dumpingovým rozpětím neposkytne výrobnímu odvětví Unie žádnou dodatečnou ochranu, neboť maximální výše antidumpingového cla již bude omezena rozpětím újmy. Proto v těchto dvou souběžných řízeních nedochází k žádnému překrývání ani kumulaci cel, a tudíž i za předpokladu, že existuje možnost dvojí nápravy, jak je popsáno v 269. bodě odůvodnění, nemůže ze zákona vyplývat žádný požadavek upravit výši dumpingu podle výše subvence. Rozdíl mezi rozpětími dumpingu a újmy zjištěnými v rámci antidumpingových řízení byl skutečně mnohem vyšší než výše subvencí zjištěná v tomto šetření. Rovněž je třeba zdůraznit, že pokud jde o skutečné složení cel, která je nutno uhradit, Komise v praxi nejprve uloží clo ve výši, jež vyplývá z šetření, které se týká vyrovnávacího cla. Pokud zůstane rozdíl mezi výše uvedenou úrovní cla a rozpětím újmy, může být tento rozdíl pokryt clem vyplývajícím z antidumpingového šetření. To však neznamená, že dochází k dvojímu započítání, jelikož celková úroveň cel by mohla být zdůvodněná již výsledkem samotného antidumpingového šetření.
(274)
Za druhé je třeba poznamenat, že opravné prostředky navržené čínskou vládou nejsou právně přípustné, neboť i) šetření prokázalo existenci vyrovnávacích subvencí, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a bylo shledáno, že zavedení dotyčných opatření bylo v zájmu Unie, takže toto řízení nelze ukončit, ii) ne všechny čínské strany požádaly v souběžném antidumpingovém řízení o zacházení jako v tržním hospodářství, iii) zacházení jako v tržním hospodářství nelze automaticky přiznat stranám, které o ně nepožádaly a iv) u těch stran, jejichž žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla zamítnuta, došlo k zamítnutí z důvodu závažných nedostatků zjištěných s ohledem na kritéria 1, 2 a 3 čl. 2 odst. 7 písm. c) základního antidumpingového nařízení.
4.3.3. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEPŘÍZNIVÝCH ZÁVĚRŮ
(275)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise protiprávně použila nepříznivé závěry v důsledku nedostatečné spolupráce. V této souvislosti se čínská vláda odvolává na čl. 28 odst. 6 základního nařízení, který mimo jiné uvádí, že pokud účastník řízení nespolupracuje nebo spolupracuje jen částečně, může to vést k výsledku, který pro něj bude méně příznivý, než kdyby při šetření spolupracoval. Podle čínské vlády je uplatnění nepříznivých závěrů v rozporu s čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jakož i přílohy II antidumpingové dohody WTO.
(276)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že toto chápání čl. 28 odst. 6 základního nařízení čínskou vládou je neopodstatněné. Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry v tom smyslu, že by záměrně zvolila méně příznivý výsledek pro dotyčné vývozce, ani se nesnažila uplatnit sankční možnost, co se týče existence subvencí nebo výše vyrovnávacích cel. Komise, jakožto orgán provádějící šetření, požádala čínskou vládu, aby v přiměřené lhůtě předložila soubor příslušných informací. Čínská vláda však neposkytla informace považované za nezbytné pro šetření (například kopie plánů, informace o bankách, posouzení, jež banky prováděly při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ocenění práv k užívání pozemků). Za těchto okolností byla Komise nucena použít článek 28 základního nařízení o dostupných údajích umožňujících dospět k reprezentativnímu zjištění. Je vhodné zdůraznit, že to neproběhlo formou uplatnění sankčních zjištění vůči čínské vládě. Jako příklad se uvádí, že Komise neodmítla informace o právech k užívání pozemků, nýbrž že čínská vláda naopak nepředložila všechny požadované informace o oceňování těchto práv. Stejně tak Komise neuplatnila vůči čínské vládě žádné nepříznivé závěry, pokud jde o preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, nýbrž si musela vyhledat chybějící informace, které se týkají plánů, úlohy bank a úvěrové politiky uplatňované bankami vůči spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, jelikož tyto informace čínská vláda prostě neposkytla. Komise tedy použila veškeré informace předložené čínskou vládou. Pokud předložené informace nebyly dostatečné nebo nebyly shledány průkaznými, Komise je musela doplnit dalšími důležitými údaji, aby mohla dospět ke svým zjištěním. V některých případech nelze vyloučit, že výsledek byl pro čínskou vládu méně příznivý, než kdyby plně spolupracovala, avšak toto nebylo záměrem Komise.
(277)
Přístup Komise v tomto případě lze porovnat se způsobem, jakým pojetí „nepříznivých závěrů“ podle odstavce 7 přílohy V Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních využívají panely WTO. Například panel EC-Aircraft uplatnil nepříznivé závěry při dvou příležitostech v souvislosti se španělským programem výzkumu a vývoje „PROFIT“ v případech, kdy Unie poskytla nedostatečné údaje. Co se týče jak výše finanční částky, tak otázky faktické specifičnosti, panel nezohlednil důkazy předložené Unií a své závěry nahradil řešením navrženým žadatelem (USA) (11). V tomto šetření tomu tak nebylo, jelikož nedošlo k tomu, že by Komise nezohlednila jakékoli údaje předložené čínskou vládou a jednoduše nahradila řešení navržené žadatelem, nýbrž použila celý souhrn informací, které měla k dispozici, aby dospěla k závěru. S ohledem na tyto skutečnosti se konstatuje, že výše uvedená tvrzení musela být odmítnuta.
(278)
Jelikož Komise nepoužila nepříznivé závěry ve vztahu k čínské vládě nebo kterémukoli vývozci, tvrzení, že uplatnění nepříznivých závěrů vůči vládě je v rozporu s právem WTO, postrádá jakýkoli účel.
(279)
Toto tvrzení bylo nutno odmítnout, jelikož není podloženo skutečnými fakty. O článku 28 a o tom, na jaké případy se může uplatnit, Komise informovala čínskou vládu v prvním dopise, který čínská vláda obdržela při zahájení tohoto řízení, jakož i v posledním dopise, který čínská vláda obdržela před inspekcí na místě. Kromě toho byla čínská vláda upozorněna na důsledky nedostatečné spolupráce vysvětlené v 59. bodě odůvodnění.
(280)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že ji Komise nikdy nepožádala, aby zajistila setkání s představiteli státem vlastněných bank.
(281)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise požádala o přímé zapojení čínské vlády při sjednávání schůzek s bankami, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Za tímto účelem byl také čínské vládě předán seznam bank, které takové úvěry poskytly. Čínská vláda byla rovněž požádána, aby zajistila účast představitelů bank spojených s vládní politikou a představitelů dalších finančních institucí při inspekci na místě na čínském úřadu vlády za účelem zodpovězení otázek týkajících se části dotazníku určené pro tyto strany. Čínská vláda na žádnou z výše uvedených žádostí nikdy nezareagovala.
(282)
Čínská vláda tvrdila, že použití nepříznivých závěrů je v tomto případě neodůvodněné, jelikož podle svých nejlepších schopností poskytla informace, které měla k dispozici. Čínská vláda uvedla, že banky jsou v tomto řízení třetími stranami, a nikoli zúčastněnými stranami, které jsou vymezeny v čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, a proto nejsou povinny spolupracovat. Bylo rovněž konstatováno, že Komise jednala svévolně a v rozporu s pravidly WTO, jelikož čínská vláda předložila dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami a právech k užívání pozemků.
(283)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že Komise nepříznivé závěry vůči čínské vládě neuplatnila. Kromě toho, jak je uvedeno v 276. bodě odůvodnění, Komise použila veškeré informace, které čínská vláda poskytla, ale jelikož chyběly podstatné informace, musela údaje doplnit o další dostupné zdroje, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(284)
Pokud jde o tvrzení o zúčastněných stranách, je třeba připomenout, že čl. 12 odst. 9 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních jasně stanoví, že za zúčastněné strany lze považovat i jiné domácí nebo zahraniční strany než ty, které jsou v něm uvedeny. Pokud jde o toto řízení, Komise si na základě podnětu vyžádala informace o poskytování preferenčních úvěrů výrobcům natíraného papíru. Tyto informace navíc přímo souvisejí s bankami, jejichž většinovým vlastníkem je stát. Čínská vláda i oba spolupracující vyvážející výrobci o tom byli informováni. Skutečnost, že prostě nebyly předloženy dostatečné informace o poskytování úvěrů bankami, donutila Komisi uchýlit se k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení.
4.3.4. TVRZENÍ O POUŽITÍ NEJSPOLEHLIVĚJŠÍCH DOSTUPNÝCH INFORMACÍ
(285)
Skupina APP tvrdila, že Komise nemůže vyřadit informace, které nejsou ve všech ohledech dokonalé, pokud zúčastněná strana, která tyto informace poskytla, nicméně jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí. Skupina APP také tvrdila že i v případech, kdy některá zúčastněná strana nespolupracovala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, musí Komise při použití jí dostupných údajů brát v úvahu všechny odůvodněné skutečnosti předložené zúčastněnou stranou, ačkoli tyto skutečnosti nemusejí představovat úplné informace vyžadované od dotyčné zúčastněné strany. Komise je proto nucena jak podle základního nařízení, tak podle Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních tyto informace neopomíjet.
(286)
Čínská vláda uvedla, že uchýlit se k použití dostupných údajů není přípustné, pokud zúčastněný člen nebo zúčastněná strana prokázali, že jednali podle svého nejlepšího vědomí a svědomí a poskytli informace, které bylo možno ověřit, byly předány vhodným způsobem, takže je lze použít při šetření, byly předloženy včas a na takovém nosiči dat nebo v takovém počítačovém jazyce, jak o to orgány provádějící šetření požádaly.
(287)
V tomto případě tomu tak nebylo. V této souvislosti je třeba připomenout, že se Komise, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení a čl. 12 odst. 7 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože čínská vláda a vyvážející výrobci navzdory opakovaným žádostem neposkytli informace, které byly považovány za nezbytné pro šetření. Komise se totiž skutečně musela snažit vyřešit základní problém, s nímž se jakožto orgán provádějící šetření setkala, tzn. skutečnost, že čínská vláda odepřela přístup k aktuálním informacím o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření. Stejně tak spolupracující vyvážející výrobci neposkytli informace o úvěrech, jež jim poskytly čínské banky. Způsob, jakým čínská vláda a vyvážející výrobci spolupracovali, proto nesplňuje normy stanovené odvolacím orgánem WTO ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (Spojené státy - Antidumpingová opatření vztahující se na některé ocelové výrobky válcované za tepla, které pocházejí z Japonska), jenž dospěl k závěru, že se od zúčastněných stran požaduje „vysoká“ úroveň spolupráce a že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“ (12). Komise nechápe, proč čínská vláda a vyvážející výrobce nemohli předložit nebo zařídit přdložení chybějící údajů, přičemž čínská vláda ani vyvážející výrobci neposkytli žádné věrohodné vysvětlení. Čínská vláda rovněž uvedla, že nebyly splněny podmínky k tomu, aby se Komise uchýlila k použití nejspolehlivějších dostupných informací, a že čínská vláda možná neposkytla určité informace prostě proto, že tyto informace neexistují, nejsou už relevantní nebo jsou nedostupné a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(288)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že jak bylo jasně prokázáno v oddíle Subvencování, bylo použití dostupných údajů jedinou možností, kterou Komise jakožto orgán provádějící šetření měla, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění. Co se týče druhu požadovaných informací, je třeba připomenout, že Komise požádala o informace, které existovaly (například informace o plánech, úloze bank, hodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, oceňování práv k užívání pozemků nebo právních dokumentech týkajících se jednotlivých programů, jež byly předmětem šetření), a od zahájení řízení při mnoha příležitostech nabízela čínské vládě možnost tyto informace poskytnout.
(289)
Dále je třeba zdůraznit, že jakožto orgán provádějící šetření musela Komise vyšetřovat tvrzení, která byla uvedena v podnětu a pro něž existovaly dostatečné důkazy umožňující zahájit šetření (například o použití pětiletých plánů a průmyslové politiky pro preferenční úvěrování výrobců natíraného papíru, o úloze bank jakožto veřejnoprávních subjektů, o existenci přímých nebo nepřímých daní a grantových programů), a tak byla čínská vláda jakožto zúčastněná strana požádána, aby poskytla veškeré informace, které považuje za nezbytné. Čínská vláda však zaujala jiný přístup, který v podstatě znamenal, že sama sebe postavila do role subjektu, který nahrazuje orgán provádějící šetření. Čínská vláda skutečně chtěla sama posuzovat, co je relevantní, a předkládat pouze dokumenty, jež považuje za důležité, aniž by orgánu provádějícímu šetření povolila tyto záležitosti přezkoumat. Dokonalým příkladem, který to dokládá, je přístup čínské vlády k otázce státem vlastněných bank (viz 282. bod odůvodnění).
Čínská vláda tvrdila, že tyto banky jsou „třetími stranami“, avšak žadatel předložil dostatečné důkazy o tom, že jsou „veřejnoprávními subjekty“, takže Komise byla oprávněna žádat, aby čínská vláda poskytla požadované informace o jejich činnosti. V reakci na to čínská vláda sama rozhodla, že tyto banky nejsou veřejnoprávními subjekty, a odmítla o nich poskytnout jakékoliv informace. Toto rozhodnutí však náleží orgánu provádějícímu šetření, tj. Komisi, a nikoli čínské vládě. Takové chování zcela jednoznačně není v souladu s výše uvedenou judikaturou WTO, která stanoví, že zúčastněné strany musí jednat podle „svého nejlepšího vědomí a svědomí“. Je obtížné pochopit, jak se to srovnává se závěrem odvolacího orgánu ve věci United States - Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan, že „…spolupráce je proces, který znamená společné pracovní úsilí stran za účelem dosažení společného cíle“ (13). Je třeba rovněž poznamenat, že Komise poskytla každé zúčastněné straně na předložení požadovaných informací dostatek času a prováděla šetření v souladu s přílohou VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
(290)
Čínská vláda namítala, že požadované plány jsou objemné, protože obsahují 282 000 stran, a proto jejich překlad představuje neúměrnou mimořádnou zátěž. Tvrdila rovněž, že neví o plánech uvedených v nezávislých překladech a že v rámci řízení v USA národní pětileté plány neposkytla.
(291)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Rozsah plánů zmíněných v 65. bodě odůvodnění, které čínská vláda přeložila v čínštině, činil méně než 300 stran. Tvrzení o 282 000 stran není potvrzeno tím, co čínská vláda oficiálně předložila. Toto tvrzení je nicméně znepokojivé, protože může ukazovat na ještě mnohem podrobnější vládní zásahy, než jaké byly zjištěny v rámci tohoto šetření a souběžného antidumpingového šetření. Pokud jde o plány v nezávislých překladech, je třeba poznamenat, že Komise takovou dokumentaci obdržela od jiných zúčastněných stran, přičemž pro účely tohoto šetření byly tyto přeložené plány použity v tom rozsahu, v jakém je Komise obdržela. Závěrem je třeba objasnit, že Komise nechtěla tvrdit, že čínská vláda předložila plány pro účely řízení v USA. V 66. bodě odůvodnění se pouze uvádí, že podle všeho existují přeložené informace tohoto druhu.
4.3.5. TVRZENÍ O POUŽITÍ INFORMACÍ, KTERÉ NEJSOU VE VŠECH OHLEDECH DOKONALÉ
(292)
Čínská vláda tvrdila, že Komise před použitím nejspolehlivějších dostupných informací musí provést analýzu, jak to vyžaduje čl. 28 odst. 3 základního nařízení, a vyslovit závěr, zda jsou splněny zvláštní podmínky stanovené v uvedeném odstavci.
(293)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že se Komise uchýlila k použití dostupných údajů v souladu s článkem 28 základního nařízení, protože zvláštní podmínky stanovené v čl. 28 odst. 3 nebyly splněny. Jak je vysvětleno výše, čínská vláda buď předložila informace, které byly nedostatečné, nebo v mnoha případech požadované informace ani neposkytla. Je nutno připomenout, že informace o plánech buď nebyly poskytnuty vůbec nebo byly poskytnuty jen částečně, informace o úloze bank byly neúplné nebo nepřesvědčivé, hodnocení úvěrového rizika bankami při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům nebylo předloženo, ocenění práv k užívání pozemků nebylo předloženo a řada právních dokumentů týkajících se některých daňových a grantových programů rovněž nebyla poskytnuta. Vzhledem k nedostatkům nebo neexistenci informací nebyla Komise schopna některé předložené informace ověřit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem, vzhledem k tomu, že za těchto okolností nelze mít za to, že čínská vláda jednala podle svého nejlepšího vědomí a svědomí, a vzhledem k neúměrným obtížím ztěžujícím snahu Komise dospět k přiměřeně správným závěrům, byla Komise nucena uchýlit se k použití dostupných údajů.
(294)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komise měla jako nejspolehlivější dostupné informace použít informace, které již poskytla čínská vláda.
(295)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise použila celý souhrn informací poskytnutých zúčastněnými stranami (včetně veškerých informací předložených čínskou vládou) a vyhledaných z veřejně dostupných zdrojů, aby dospěla k reprezentativnímu zjištění.
(296)
V souvislosti s úvěry bylo konstatováno, že v případě neexistence informací od konkrétních bank za účelem vyhodnocení úvěrového rizika při poskytování úvěrů se měla Komise uchýlit k vysvětlením poskytnutým Čínskou lidovou bankou (PBOC) a Čínskou bankovní regulační komisí (CBRC), jakož i k výročním zprávám komerčních bank.
(297)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že banky, ačkoli o to byly výslovně požádány, potřebné údaje neposkytly. Informace poskytnuté Čínskou lidovou bankou a Čínskou bankovní regulační komisí byly pouze velmi obecné povahy a v žádném případě přímo nesouvisely s úvěry poskytnutými spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Čínská vláda zařadila do spisu několik výročních zpráv komerčních bank (z nichž některé byly pouze v čínštině) a tvrdila, že komerční banky o své podnikatelské činnosti rozhodují samy v souladu s právními předpisy, bez jakýchkoli zásahů jakékoli organizace nebo osoby. Jedná se však o prosté výroky, které neumožňují ověřit, zda a jak banky hodnotily úvěrové riziko při poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, a je nutno je porovnat s konkrétními případy, jež se vyskytly při šetřeních, kdy firmy zcela jasně získaly úvěry, aniž proběhlo jakékoli zřejmé ohodnocení jejich úvěrového rizika.
(298)
Pokud jde o práva k užívání pozemků, bylo konstatováno, že Komise měla použít údaje předložené čínskou vládou, které podle čínské vlády prokazují existenci fungujícího trhu. Bylo uvedeno, že informace požadované Komisí o minimálních cenách práv k užívání pozemků byly velmi rozsáhlé a nebyly požadovány v dotazníku nebo v předstihu před inspekcí.
(299)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že bez informací o ocenění práv k užívání pozemků nelze dospět k jakémukoli závěru, pokud jde o existenci fungujícího trhu s pozemky v Číně, který odráží síly nabídky a poptávky. Rovněž je třeba poznamenat, že Komise dala čínské vládě dostatek času, aby poskytla tyto informace za oblasti, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, avšak čínská vláda nepředložila v tomto ohledu jediný údaj. V každém případě Komise dodržela přílohu VI Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, která stanoví pravidla pro inspekce na místě, jež mimo jiné umožňují s ohledem na získané informace na místě požádat o další podrobnosti.
4.3.6. TVRZENÍ O DEFINICI VEŘEJNOPRÁVNÍCH SUBJEKTŮ
(300)
Čínská vláda tvrdila, že státní vlastnictví není přiměřeným kritériem pro zjištění, zda je určitá banka nebo subjekt provozující veřejnou službu veřejnoprávním subjektem, a že by k takové analýze měla Komise používat pravidla Unie pro státní podpory. Čínská vláda rovněž žádala, aby na základě zjištění odvolacího orgánu WTO ve sporu US - ČLR DS379 týkajících se definice veřejnoprávního subjektu bylo toto řízení zastaveno.
(301)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že Komise v 90. bodě odůvodnění vysvětlila definici veřejnoprávního subjektu. Tato definice je v souladu s příslušnou judikaturou WTO týkající se antisubvenčních řízení, včetně výše zmíněné zprávy odvolacího orgánu. Není tudíž nutné se odchylovat od obecně přijímaného pojetí a používat jiný srovnávací základ (tj. pravidla Unie pro státní podporu), který se vztahuje na velmi odlišné odvětví práva. Je třeba si uvědomit, že právní úprava státní podpory se uplatňuje ve zcela jiných souvislostech, tj. nikoli za účelem regulace mezinárodního obchodu se zbožím, nýbrž jako doplněk ke společnému trhu. A konečně požadavek, aby bylo toto řízení zastaveno, nemá žádné právní ani věcné opodstatnění.
4.3.7. PREFERENČNÍ ÚVĚRY VÝROBCŮM NATÍRANÉHO PAPÍRU
(302)
Čínská vláda v souvislosti s preferenčním úvěrováním výrobců natíraného papíru uvedla, že Komise neposkytla dostatečné důkazy o specifickém subvencování, jak to vyžaduje čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Bylo namítnuto, že analýza Komise nesplnila svůj úkol potvrdit de jure specifičnost údajné subvence.
(303)
Dva spolupracující vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že úvěry poskytnuté čínskými státními bankami nejsou specifické.
(304)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že specifičnost byla zjištěna na základě celkového souhrnu informací obsažených ve spisu včetně informací poskytnutých čínskou vládou, jejichž přehled je uveden v 92. bodě odůvodnění. Tyto informace potvrzují existenci specifičnosti de jure v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(305)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že Komisi se nepodařilo subvencování průkazně doložit v souladu s čl. 2 odst. 4 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 5 základního nařízení, jelikož důkazy, které Komise použila, nelze považovat za skutečné důkazy, protože nejsou potvrzující, objektivní a ověřitelné, a tedy důvěryhodné.
(306)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že skutečnosti popsané v 92. bodě odůvodnění průkazně dokládají specifičnost (tzn. že byly poskytnuty specifické subvence prostřednictvím odvětvového průmyslového plánu, papírenský průmysl se považuje za podporované odvětví, je potvrzena úloha komerčních bank a čínského státního plánovacího systému, jakož i vysoký úvěrový rating firem, jelikož splňují kritéria pro uplatnění konkrétních politických plánů). Tyto informace jsou potvrzující, protože jsou jasné, objektivní a přesvědčivé. Pocházejí z různých zdrojů a byly poskytnuty zúčastněnými stranami nebo vyhledány mezi veřejně dostupnými údaji.
(307)
Pokud jde o Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, čínská vláda tvrdila, že papírenskému průmyslu neposkytuje specifické subvence ani preferenční zacházení. Cílem ustanovení tohoto plánu, že finanční instituce nesmějí poskytovat úvěry na jakýkoli projekt, který není v souladu s jeho regulací, je podle čínské vlády pouze pozastavit projekty, které způsobily vážné znečištění.
(308)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba poznamenat, že formulace použité v Koncepci rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, jak je podrobně vysvětleno v 77. bodě odůvodnění, nenechávají nikoho na pochybách o existenci specifických subvencí a preferenčního zacházení pro papírenský průmysl. Tvrzení, že podrobná pravidla týkající se finančních institucí existují pouze z důvodů ochrany životního prostředí, není skutečným zněním příslušných textů potvrzeno.
(309)
V souvislosti s politickými plány, jakož i průvodními dokumenty, například integračním projektem a směrným indexem, čínská vláda znovu zopakovala, že podle čínského zákona o legislativě nejsou jako takové právně závazné. Čínská vláda prý spíše potřebovala právně závazný prováděcí akt. Byla rovněž vznesena námitka, že plány jsou příliš obecné, než aby mohly sloužit jako podklad pro určení specifičnosti, a pouhá skutečnost, že papírenský průmysl je podporovaným odvětvím, nedokazuje, že čínská vláda výslovně omezuje přístup k subvencím jen na určité podniky.
(310)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo, že plány jsou právně závazné z důvodů uvedených v 78. bodě odůvodnění. Šetření rovněž prokázalo, že přiznání statutu „podporovaného odvětví“ papírenskému průmyslu s sebou přináší zvláštní výhody pro příslušné podniky.
(311)
O poskytování úvěrů čínská vláda tvrdila, že z analýzy výročních zpráv čínských bank, které poskytly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, nevyplývá, že byly úvěry poskytnuty na základě politických plánů.
(312)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak je uvedeno výše, výroční zprávy bank neposkytují konkrétní informace o poskytování úvěrů spolupracujícím vyvážejícím výrobcům. Ve skutečnosti jsou výroční zprávy všeobecnými dokumenty, které neposkytují žádné informace o tom, jak čínské banky poskytovaly úvěry spolupracujícím vyvážejícím výrobcům, ani o způsobu, jakým banky hodnotily úvěrové riziko u spolupracujících vyvážejících výrobců. Tyto informace byly po zúčastněných stranách opakovaně požadovány a jsou považovány za rozhodující mimo jiné s ohledem na zjištění uvedená ve zprávě MMF z roku 2006, která naznačovala, že liberalizace bankovnictví v Číně je neúplná a úvěrové riziko není náležitě zohledněno (14), ve zprávě MMF z roku 2009, která zdůraznila nedostatečnou liberalizaci úrokových sazeb v Číně (15), ve zprávě MMF o zemích z roku 2010, která uvádí, že kapitálové náklady v Číně jsou relativně nízké, přidělování úvěrů se někdy řídí jinými než cenovými hledisky a vysoké úspory společností částečně souvisí s nízkými náklady různých vstupů (včetně kapitálu a půdy) (16), ve zprávě OECD o čínské ekonomice z roku 2010 (17) a v pracovním dokumentu hospodářské sekce OECD č. 747 o reformách čínského finančního sektoru (18), které konstatují, že vlastnictví finančních institucí je nadále převážně státní, což vede k otázkám, do jaké míry jsou rozhodnutí bank o poskytování úvěrů založena na čistě komerčních úvahách, přičemž se zdá, že banky hrají typicky roli vládních agentur s vazbami na vládu.
(313)
V souvislosti s výše uvedeným sdělením o úvěrovém ratingu čínská vláda tvrdila, že jediné sdělení o úvěrovém ratingu nelze považovat za průkazné doložení specifičnosti. Čínská vláda se domnívá, že pokud se u většiny nebo dokonce u všech úvěrů poskytnutých spolupracujícím vyvážejícím výrobcům neukáže, že průmyslová politika umožnila, aby tito výrobci měli během období šetření vyšší úvěrový rating, nemůže Komise podmínky jednoho konkrétního případu vztahovat na všechna úvěrová rozhodnutí.
(314)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V tomto ohledu je třeba připomenout, že sdělení o úvěrovém ratingu zmíněné v 81. bodě odůvodnění vytváří přímou souvislost mezi příznivými vyhlídkami spolupracujícího vyvážejícího výrobce do budoucna a existencí plánů papírenské politiky a plněním jejich cílů. Při formulování svých závěrů kladla Komise značný důraz na tento dokument spolu s Koncepcí rozvoje papírenského průmyslu na rok 2007, protože - jak je popsáno výše- další informace požadované v této souvislosti, například hodnocení rizik u úvěrů, nebyly přes opakované žádosti poskytnuty.
(315)
Čínská vláda rovněž argumentovala, že Komise při analýze tvrzení o preferenčních úvěrech nevzala v úvahu oběžník PBOC o zlepšení správy zvláštních úvěrů YINFA [1999] č. 228. Podle čínské vlády výše uvedený oběžník potvrzuje, že preferenční úvěrování nebo zvláštní úvěry byly odstraněny.
(316)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že jak je vysvětleno v 87. bodě odůvodnění, Komise zjistila, že existují novější oběžníky PBOC než oběžník z roku 1999, přičemž tyto oběžníky jednoznačně zmiňují existenci preferenčních úvěrů a dalších úvěrů určených Státní radou. Argumenty čínské vlády o zrušení preferenčního úvěrování a zvláštních úvěrů nejsou tudíž podloženy fakty o skutečných případech. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba poznamenat, že oběžník z roku 1999 uvádí, že banky, které jsou zcela ve vlastnictví státu, musí aktivně komunikovat s orgány odpovědnými za příslušná odvětví, aby získaly jejich pochopení a podporu. To je další výrok, který potvrzuje kontrolu státních orgánů nad bankami, které jsou zcela ve vlastnictví státu.
(317)
V souvislosti s důkazy specifičnosti předloženými žadatelem byl vznesen argument, že se jedná pouze o odkazy na zjištění z různých šetření v USA, v rámci kterých byla specifičnost potvrzena mimo jiné odkazem na pětileté plány.
(318)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že aby dospěla k reprezentativnímu zjištění, použila Komise všechny podstatné informace, jež měla k dispozici. Veřejně dostupné informace uvedené v podnětu, ačkoli odkazují na zjištění jiných orgánů provádějících šetření, byly tudíž považovány za podstatné a jejich použití bylo vhodné.
(319)
V souvislosti s rozhodnutím Státní rady č. 40 a směrným indexem byl vznesen argument, že výslovně nedefinují výrobu bezdřevého natíraného papíru jako podporované odvětví nebo podporované projekty. Čínská vláda rovněž tvrdila, že výraz „podporované projekty“ zahrnuje v Číně širokou škálu hospodářských činností pokrývajících různá odvětví.
(320)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že rozhodnutí č. 40 a směrný index definují papírenský průmysl, do něhož výroba bezdřevého natíraného papíru patří, jako podporované odvětví nebo podporované projekty. V souvislosti s podporovanými projekty je třeba připomenout, že zahrnují pouze některé činnosti v rámci 26 odvětví, a proto nelze toto třídění, které pokrývá jen určitou podmnožinu podniků v Číně, považovat za obecné a nespecifické. Komise toto považovala za nejpřirozenější výklad v situaci, kdy neměla k dispozici žádné vysvětlení (a podpůrné dokumenty) o tom, jak přesně čínská vláda používala pojem „papírenský průmysl“, například pro účely rozhodnutí č. 40 a směrného indexu.
(321)
V souvislosti se zákonem o komerčních bankách čínská vláda tvrdila, že článek 34 je obecné povahy a že v souladu s článkem 41 téhož zákona nejsou komerční banky povinny poskytovat úvěry na základě průmyslové politiky.
(322)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že znění článku 34 dává poskytování úvěrů komerčními bankami do přímé souvislosti s průmyslovou politikou státu. Nelze je tudíž považovat za ustanovení obecné a nepovinné povahy. Pokud jde o článek 41 uvedeného zákona, je třeba poznamenat, že tento článek hovoří o pravomoci komerčních bank poskytovat úvěry, avšak nestanoví podmínky, jež budou muset banky brát v úvahu při přijímání úvěrových rozhodnutí.
(323)
Skupina APP tvrdila, že poskytla Komisi dostatečné informace a dokumenty, které prokazují, že skupina APP byla ratingovou agenturou Moody v letech 2007 a 2008 hodnocena známkou A-1, a proto nebylo správné, že Komise tento rating nezohlednila a použila známku BB od agentury Bloomberg.
(324)
Ratingové zprávy předložené skupinou APP Komise pečlivě analyzovala. Tyto ratingové zprávy dávají slibný výhled papírenského průmyslu do budoucna do souvislosti s vyhlášením Koncepce rozvoje papírenského průmyslu. Informace obsažené v těchto dokumentech proto vlastně potvrzují zjištění Komise, že současný finanční stav vývozce byl zjištěn ve zkresleném tržním prostředí, a tudíž nebylo možné vycházet z této míry úvěruschopnosti čínských vývozců uznat za bernou minci. Toto tvrzení muselo být odmítnuto.
(325)
Skupina APP rovněž tvrdila, že interní zprávy o finančním řízení zmíněné v tomto bodě v připomínkách APP k poskytnutí obecných informací jsou „mnohem uspokojivější než údaje, z nichž se momentálně vychází“.
(326)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Údaje vypočtené v těchto zprávách vycházejí z finanční situace společnosti dosažené ve zkresleném tržním prostředí, které je samozřejmě ovlivněno preferenčním úvěrováním, jehož existenci Komise zjistila. Jedná se tedy o uzavřený kruh, tzn. že společnost obdrží preferenční úvěr, který má příznivý vliv na její finanční ukazatele, jež mají následně příznivý vliv na podmínky budoucích úvěrů.
(327)
Skupina APP tvrdila, že metodika použitá Komisí při stanovení srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR je nesprávná a že Komise započítala přirážku k sazbě LIBOR dvakrát, čímž zvýšila referenční úrokovou sazbu.
(328)
Toto tvrzení je nutno odmítnout. Komise nezapočítala přirážky k sazbě LIBOR dvakrát. Jak je vysvětleno v poskytnutí konečných informací, při zjišťování srovnávacích základů pro úvěry v USD a EUR s lhůtou splatnosti delší než 1 rok Komise k příslušné jednoleté sazbě LIBOR přičetla rozdíl mezi firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti 1 roku a firemními dluhopisy s ratingem BB a s lhůtou splatnosti n let, kde n je počet let představující dobu, pro kterou byla „dlouhodobá sazba LIBOR v USD“ vypočtena (tj. dva roky, tři roky, …, patnáct let). Je třeba zdůraznit, že tento rozdíl, jak je popsán výše, se připočítával k „čisté“ jednoleté sazbě LIBOR (tzn. nikoli k sazbě zvýšené o x základních bodů, jak tvrdila skupina APP).
4.3.8. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO PODNIKY, KTERÉ JSOU UZNÁNY, ŽE VYUŽÍVAJÍ NEJNOVĚJŠÍ A ŠPIČKOVÉ TECHNOLOGIE
(329)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Uvedla, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků je obecný právní předpis, který se vztahuje na celé čínské hospodářství, a nikoli jen na výrobce bezdřevého natíraného papíru.
(330)
Čínská vláda také tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená, že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(331)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že článek 25 zákona o dani z příjmů podniků omezuje přístup k tomuto programu pouze na některé podniky a odvětví, jež patří do kategorie „podporovaných“, tzn. na určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, Komise dospěla k závěru, že odvětví výroby natíraného papíru do této kategorie patří, a proto jsou výhody v rámci tohoto programu specifické podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení mimo jiné uvádějí, že výrobky musí spadat do rozmezí uvedeného v popisu odvětví využívajících nejnovější a špičkové technologie v rámci klíčové podpory ze strany státu a že podniky musí neustále provádět výzkum a vývoj za účelem získání nových vědeckotechnických poznatků, inovativně uplatňovat nové poznatky nebo výrazně zdokonalovat technologie či výrobky. Tyto podmínky jako celek nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(332)
Skupina APP se dotázala, zda by se výše napadnutelných subvencí vyplývajících z těchto programů neměla vypočítávat spíše na základě daňového přiznání a platby za rok 2008 namísto za rok 2009 (období šetření). Skupina tvrdila, že tyto dva programy souvisejí s daní z příjmů, která se v Číně obvykle v plné výši platí a vyrovnává v kalendářním roce následujícím po zdaňovacím období. Proto bylo o dani z příjmů za rok 2009 nebo o jakémkoli preferenčním zacházení přiznaném za uvedený rok rozhodnuto teprve v roce 2010.
(333)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Skutečná výše získaných výhod byla potvrzena a ověřena na základě daňového přiznání za rok 2009, a proto se jedná o výhody týkající se prodeje a příjmů vytvořených v roce 2009, tj. v období šetření.
4.3.9. PREFERENČNÍ DAŇOVÉ SCHÉMA PRO VÝZKUM A VÝVOJ
(334)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Rovněž uvedla, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(335)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, u nichž je prokázáno, že provádějí určitý druh výzkumných a vývojových projektů, tzn. pro určitou podmnožinu podniků v Číně. Jak je uvedeno výše, jedná se o společnosti, které patří do odvětví, jež využívají nejnovější a špičkové technologie a jimž se dostává primární podpory od státu, a projekty vyjmenované v Průvodci hlavními odvětvími industrializace za pomoci špičkových technologií, tedy například i v rámci výroby natíraného papíru, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Pokud jde o kritéria způsobilosti, je třeba poznamenat, že příslušná ustanovení, jež předložili spolupracující vyvážející výrobci, jsou obecná a neprůhledná, a tudíž je nelze považovat za objektivní kritéria způsobilosti, která vedou k automatickému poskytnutí subvence. Zjištění Komise byla tudíž učiněna na základě jednoznačných důkazů v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.10. OSVOBOZENÍ OD DANĚ DIVIDEND VYPLÁCENÝCH MEZI ZPŮSOBILÝMI TUZEMSKÝMI PODNIKY
(336)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Bylo namítnuto, že osvobození dividend od daně není subvencí ve smyslu Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož osvobození dividend od daně není svou povahou subvencí a příslušné čínské předpisy mají objasnit daňový základ, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(337)
Skupina APP tvrdila, že tento program není specifický, jelikož je obecně a jednotně uplatňován v celé Číně na základě objektivního kritéria, kterým je zdroj příjmů z dividend. Tvrdila také, že tento program nepředstavuje subvenci.
(338)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba upozornit, že příjmy z dividend od tuzemských podniků jsou osvobozeny od daně z příjmů právnických osob odváděné tuzemskými podniky. Především je třeba připomenout, že šetření prokázalo existenci zvýhodněného daňového režimu určeného pro některé společnosti, tj. tuzemské podniky, které dostávají dividendy od jiných tuzemských podniků, a kromě toho také pro důležitá průmyslová odvětví a projekty podporované státem, jako je například i výroba natíraného papíru, tj. pro konkrétní podmnožinu podniků v Číně. Proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Za druhé, jedná se o daňovou pobídku, která vede k tomu, že v souladu s definicí subvence uvedenou v čl. 1 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v čl. 3 odst. 1 písm. a) základního nařízení stát nevybere určitý příjem. Pokud jde o tvrzení, že cílem této pobídky je zabránit dvojímu zdanění, je třeba poznamenat, že ačkoli Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uznává, že členové WTO nejsou omezeni v přijímání opatření, jež mají zamezit dvojímu zdanění (viz Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, příloha I, poznámka pod čarou č. 59), toto ustanovení je tzv. „afirmativní námitkou“ a nebyly předloženy žádné konkrétní důkazy, jež by dokládaly tvrzení, že například dividendám od tuzemských podniků je z důvodu právních závazků, jež ČLR přijala v rámci příslušných dvoustranných dohod o dvojím zdanění uzavřených se třetími zeměmi, přiznáno jiné zacházení než dividendám od podniků se sídlem mimo Čínu.
(339)
Bylo rovněž konstatováno, že tento program je zcela bezvýznamný pro podniky a odvětví, jež patří do kategorie podporovaných, avšak z definice tohoto programu vyplývá, že se vztahuje na všechny tuzemské společnosti. Čínská vláda rovněž uvedla, že čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních stanoví, že stanovení obecně platných daňových sazeb se za specifickou subvenci nepovažuje. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(340)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že právní předpisy, které vytyčují tento program, spadají pod kapitolu 4 „Zvýhodněné daňové režimy“ zákona o daních z příjmů podniků, která předpokládá zvláštní daňové pobídky pro významná odvětví a projekty podporované státem. Jak je vysvětleno výše, výhody v rámci tohoto programu jsou za těchto podmínek podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Pokud jde o tvrzení o čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, je třeba poznamenat, že tento program se nevztahuje na stanovení obecně platné daňové sazby, nýbrž na existenci osvobození určitého druhu příjmů od daně, které vyplývá z příslušnosti k určitému druhu společností.
4.3.11. OSVOBOZENÍ DOVÁŽENÉHO ZAŘÍZENÍ OD DPH A CLA
(341)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost jednoznačně doložit. Byla vznesena námitka, že konkrétní obchodní kategorie taxativně vymezené zákonem nejsou specifické, protože zahrnují široké rozpětí hospodářských činností pokrývajících různá odvětví. Čínská vláda proto tvrdila, že kritéria způsobilosti pro tento program jsou objektivní a podrobně vymezená a že nárok na subvenci vzniká automaticky, a tudíž tento program nelze podle čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení považovat za specifický.
(342)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tento program je k dispozici pouze pro společnosti, které investují do určitých obchodních kategorií taxativně vymezených zákonem (tj. prostřednictvím katalogu, který slouží jako vodítko pro zahraniční investice do jednotlivých odvětví, a katalogu klíčových průmyslových odvětví, produktů a technologií, jejichž rozvoj stát v současné době podporuje). Skutečnost, že způsobilost je omezena na určité obchodní kategorie, potvrzuje, že tento program není běžně k dispozici pro široká hospodářská odvětví, a proto výhody, které z něho vyplývají, jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
(343)
Skupina APP tvrdila, že doba odepisování použitá Komisí pro výpočet výhody vyplývající z tohoto programu, která připadá na období šetření, není správná a že měla Komise použít dobu odepisování uváděnou společnostmi ze skupiny APP. Podle skupiny APP je tato metodika v rozporu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení.
(344)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Doba odepisování uváděná skupinou APP je určena pro účetní a finanční účely. Jiní spolupracující vyvážející výrobci a výrobní odvětví Unie vykázali odlišné doby odepisování. Komise proto v souladu se svou obvyklou praxí a s čl. 7 odst. 3 základního nařízení použila pro účely tohoto výpočtu jako životnost stroje dobu patnácti let, která se v dotyčném odvětví považuje za „běžnou“ dobu odepisování.
4.3.12. VRACENÍ DPH V PŘÍPADĚ ZAŘÍZENÍ VYROBENÉHO NA DOMÁCÍM TRHU
(345)
V souvislosti s tímto programem čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Tvrdila rovněž, že vysvětlila kritéria způsobilosti pro tento program, a tudíž není žádný důvod k tomu, aby Komise použila pouze dostupné údaje.
(346)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že účast v tomto programu je vyhrazena pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují určitý druh zařízení vyrobených v tuzemsku, tj. pro určitou podmnožinu podniků v Číně, a proto výhody v rámci tohoto programu jsou podle čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení specifické. Šetření navíc neprokázalo existenci objektivních kritérií omezujících způsobilost ani nepřineslo nezvratné důkazy umožňující dospět k závěru, že nárok na subvenci vzniká automaticky. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení.
4.3.13. OSVOBOZENÍ PODNIKŮ SE ZAHRANIČNÍMI INVESTICEMI OD DANÍ ZA ÚDRŽBU MĚSTA, VÝSTAVBU A OD PŘÍPLATKŮ NA VZDĚLÁVÁNÍ
(347)
Jak APP, tak Chenming tvrdily, že se podle Oznámení o sjednocení daní za údržbu města a výstavbu a příplatků za vzdělávání vztahujících se na domácí podniky, podniky se zahraničními investicemi a fyzické osoby vydaného Státní radou Číny dne 18. října 2010 a použitelného ode dne 1. prosince 2010 výše uvedená daň a příplatky nyní vztahují na všechny podniky a fyzické osoby v Číně bez jakékoli výjimky. Podle těchto tvrzení již není tento program subvencí napadnutelný.
(348)
Tato tvrzení byla analyzována na základě předložené dokumentace a podkladů, které strany poskytly. Čínská vláda byla požádána o potvrzení výše uvedených informací. Čínská vláda, která je účastníkem řízení a orgánem, který v rámci tohoto programu subvenci poskytuje, Komisi sdělila, že byl tento program ukončen a nebyl nahrazen žádnými jinými pobídkami souvisejícími s toutéž daňovou povinností. Na základě informací od spolupracujících vyvážejících výrobců se konstatuje, že obě uvedené skupiny prokázaly, že již nevyužívají subvencí v rámci tohoto programu. V tomto ohledu se připomíná, že v souladu s článkem 15 základního nařízení se žádná opatření nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Vzhledem k výše uvedenému a na základě spisu se usuzuje, že subvence v rámci tohoto programu již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. Zjištění uvedená ve 160. až 169. bodě odůvodnění byla proto odpovídajícím zpsobem upravena.
4.3.14. ZNÁMÉ ZNAČKY A ZVLÁŠTNÍ FONDY PRO PŘILÁKÁNÍ ZAHRANIČNÍCH INVESTIČNÍCH PROJEKTŮ
(349)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda uvedla, že Komisi se nepodařilo specifičnost průkazně doložit. Čínská vláda tvrdila, že poskytla dostatečné informace o těchto programech a že neexistuje žádný zákon ani nařízení, které se jich týkají.
(350)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. V této souvislosti je třeba připomenout, že tyto programy byly shledány specifickými a napadnutelnými na základě informací předložených čínskou vládou a spolupracujícími vyvážejícími výrobci, přestože nebyly předloženy žádné právní předpisy jako takové. Skutečnost, že - jak tvrdila čínská vláda - nejsou pro tyto programy přijaty žádné právní předpisy, potvrzuje mimo jakoukoli pochybnost, že objektivní kritéria ani podmínky stanovené zákonem upravujícím tyto programy prostě neexistují. Zjištění Komise byla tudíž za použití předložených informací a článku 28 základního nařízení průkazně doložena v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení. Zdá se, že při absenci jakýchkoli kritérií či podmínek má vláda široký prostor pro vlastní uvážení, a tudíž se má za to, že přístup k subvencím je omezen jen na určité podniky.
4.3.15. SUBVENCE Z FONDU PRŮMYSLOVÉHO ROZVOJE V OBLASTI ŠPIČKOVÝCH TECHNOLOGIÍ A CENA PRŮMYSLOVÉ ZÓNY VE MĚSTĚ SU-ČOU ZA ZACHOVÁNÍ HOSPODÁŘSKÉHO RŮSTU
(351)
V souvislosti s těmito programy čínská vláda tvrdila, že Komise nesprávně vykládá čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, jelikož průmyslové zóny nejsou vymezenými zeměpisnými oblastmi.
(352)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. V této souvislosti je třeba připomenout, že průmyslová zóna ve městě Su-čou je jednoznačně dílčí hospodářskou a správní jednotkou v rámci výsostného území ČLR, a tedy vymezenou zeměpisnou oblastí podle čl. 2 odst. 2 Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních. Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti je třeba rovněž poznamenat, že i kdyby skutečná fakta zjištěná v rámci šetření nepotvrdila výše uvedené skutečnosti, může se v průmyslové zóně, jak vyplývá již z její samotné definice, nacházet pouze podmnožina ze všech podniků na území dané země nebo v působnosti orgánu poskytujícího subvence, a v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. a) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních by se tudíž subvence poskytnuté průmyslovou zónou považovaly za specifické.
4.3.16. POSKYTOVÁNÍ PRÁV NA VYUŽITÍ PŮDY
(353)
Co se týče práv k užívání pozemků, čínská vláda tvrdila, že je protiprávní použít vnější srovnávací základ spočívající v odkazu na čl. 14 písm. d) Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a na rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV). Bylo namítnuto, že právo Unie a WTO omezuje použití vnějších srovnávacích základů na velmi výjimečné okolnosti, což znamená, že je lze použít pouze tehdy, když jsou ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty zkreslené v důsledku rozhodující úlohy vlády jakožto poskytovatele dotyčného zboží nebo služby. Podle čínské vlády Komise neprokázala, že ceny uplatňované na trhu soukromými subjekty jsou zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele.
(354)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Především je třeba poznamenat, že pravidla WTO, jak potvrdil odvolací orgán WTO ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (DS257) a příslušný panel WTO ve věci US - China countervailing duties (USA - Vyrovnávací cla uvalená na Čínu) (DS379), nezakazují použití vnějších srovnávacích základů. Za druhé, Komise ve svém přístupu plně zohlednila zvláštní podmínky, které požaduje judikatura WTO v případech, kdy se Komise uchyluje k použití vnějších srovnávacích základů. Jak bylo prokázáno v 248. až 259. bodě odůvodnění, půda je v Číně majetkem státu a vláda poskytuje pozemky soukromým subjektům na základě nájemních smluv. Čínské orgány navíc regulují poskytování a přidělování pozemků podnikům, a to i na sekundárních trzích, a přidělování pozemků podnikům se řídí přísnými pravidly, přičemž každý druh změny přidělení pozemků, jako je například převod smlouvy o udělení práv k užívání pozemků z jednoho podniku na jiný, musí být schválen státem a potvrzen novou smlouvou o udělení práv k užívání pozemků mezi nabyvatelem a příslušným státním orgánem. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se konstatuje, že čínská vláda má rozhodující úlohu v udělování práv k užívání pozemků a že jakékoli ceny uplatňované na čínském trhu soukromými subjekty (pokud vůbec existují - v rámci tohoto šetření totiž nebyly žádné takové ceny předloženy) jsou nutně zkreslené v důsledku rozhodující úlohy čínské vlády jakožto poskytovatele a jeho monopolního postavení regulátora transakcí s pozemky. V důsledku toho by finanční příspěvek čínské vlády prakticky určoval úroveň případných cen uplatňovaných soukromými subjekty.
(355)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že zvolení Tchaj-wanu jako vnějšího srovnávacího základu znamená, že Komise nepoužila vnější srovnávací základ, který se vztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně nebo na ně odkazuje či s nimi souvisí. Bylo namítnuto, že použití tchajwanského základu pro vyrovnání rozdílů v poměrných výhodách jednotlivých zemí je výslovně zakázáno pravidly WTO.
(356)
Tato tvrzení musela být odmítnuta. Komise považuje Tchaj-wan (19) za vhodný vnější srovnávací základ s ohledem na celkový souhrn informací ve spisu, tzn. s ohledem na i) úroveň hospodářského rozvoje a hospodářskou strukturu na Tchaj-wanu a v příslušných čínských provinciích, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci, ii) prostorovou blízkost těchto dvou čínských provincií a Tchaj-wanu, iii) vysoký stupeň rozvoje infrastruktury Tchaj-wanu i těchto dvou čínských provincií iv) silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Tchaj-wanem a ČLR, v) podobnou hustotu obyvatelstva v dotčených čínských provinciích a na Tchaj-wanu, vi) podobný typ pozemků a transakcí použitých pro stanovení srovnávacího základu na Tchaj-wanu a v ČLR a vii) společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Tchaj-wanu a ČLR. Ťiang-su a Šan-tung jsou navíc považovány za provincie s nejrozvinutějším zpracovatelským průmyslem v ČLR (20). Přestože úroveň HDP na obyvatele není u Tchaj-wanu a dotyčných dvou čínských provincií shodná, HDP těchto čínských provincií v posledních letech rychle roste, takže Tchaj-wan dohánějí.
Nejnovější údaje navíc naznačují, že ČLR i Tchaj-wan mají podobné míry růstu reálného HDP (21). Zároveň je třeba poznamenat, že přesné srovnání mezi HDP země s netržním hospodářstvím (ČLR) a HDP země se zavedeným tržním hospodářstvím (Tchaj-wanu) není rozhodující, protože je zcela běžné, že pokud jde o HDP, netržní hospodářství zaostává za fungujícím tržním hospodářstvím. Nabídku a poptávku po průmyslových pozemcích může navíc ovlivňovat mnoho dalších faktorů, například pravidla plánování, politika životního prostředí apod. Skutečnou otázkou je, jaké by byly „převládající podmínky na trhu“, pokud jde o práva k užívání pozemků v ČLR, kdyby se jednalo o fungující tržní hospodářství, přičemž na základě všech dostupných důkazů se zdá, že by byly velmi podobné podmínkám na Tchaj-wanu.
(357)
Na základě celkového souhrnu výše uvedených informací se má za to, že zvolený srovnávací základ je v souladu s požadavky rozhodnutí odvolacího orgánu ve věci US - Softwood Lumber IV (USA - řezivo z jehličnatých dřevin IV) (odst. 103), které konstatovalo, že „zvolený srovnávací základ se musí nicméně vztahovat k převládajícím podmínkám na trhu v dané zemi nebo na ně odkazovat či s nimi souviset a musí odrážet cenu, kvalitu, dostupnost, prodejnost, přepravu a jiné podmínky nákupu nebo prodeje, jak to vyžaduje čl. 14 písm. d)“. Celkový souhrn podmínek na Tchaj-wanu se skutečně vztahuje k převažujícím podmínkám na trhu v dotyčných dvou čínských provinciích. Pozemky jsou k dispozici v oblastech s podobně hustým osídlením, prostorová blízkost oblastí zajišťuje, že kvalita pozemků je podobná, zatímco skutečnost, že Tchaj-wan a dotyčné dvě čínské provincie mají stejný jazyk a kulturu, vývozně orientované hospodářství a významná odvětví zpracovatelského průmyslu, potvrzuje, že cena, prodejnost a další podmínky nákupu nebo prodeje pozemků jsou úzce spjaty.
(358)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že informace, jež měla Komise k dispozici, byly dostatečné k závěru, že v Číně existuje trh s pozemky.
(359)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Na základě informací, které měla Komise k dispozici, nebylo možné dospět k závěru, že v Číně existuje funkční trh s pozemky. Z právních předpisů, jež čínská vláda poskytla Komisi, je zřejmé, že veškerá půda v ČLR patří státu a pozemky jsou poskytovány pouze na základě nájemních smluv. Čínské úřady mají plně pod kontrolou nabídku a přidělování pozemků podnikům, a to včetně transakcí na sekundárním trhu. Navzdory příslušným žádostem Komise nebyly předloženy žádné důkazy, že v oblasti udělování práv k užívání pozemků existuje nějaký tržní mechanismus. Situace je podrobně vysvětlena v 354. bodě odůvodnění, který se týká podobných tvrzení čínské vlády.
(360)
Skupina APP uvedla, že by se jako srovnávací základ měly použít současné čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků nebo případně dnešní ceny půdy v indickém státě Maháráštra. Skupina Chenming rovněž navrhla jako srovnávací základ indický stát Maháráštra.
(361)
Jak již bylo popsáno v 359. bodě odůvodnění, funkční trh s pozemky v Číně neexistuje. Proto není vhodné používat jako srovnávací základ dnešní čínské ceny týkající se práv k užívání pozemků. Ve svých tvrzeních, že jako srovnávací základ by se mohly použít ceny pozemků ve státě Maháráštra, vycházeli vyvážející výrobci ze srovnání indického státu Maháráštra, pokud jde o HDP na obyvatele a hustotu osídlení v době pořízení práv k užívání pozemků. Jak je vysvětleno výše, Komise je toho názoru, že HDP na obyvatele a hustota obyvatelstva nemohou být jedinými rozhodujícími faktory při výběru země nebo oblasti za účelem jejího použití jako vnějšího srovnávacího základu. V každém případě, metodika navržená spolupracujícími vyvážejícími výrobci není v souladu s jejich tvrzeními. V období šetření činila v Bombaji, hlavním městě a zdaleka nejrozvinutější oblasti státu Maháráštra, úroveň příjmů na jednoho obyvatele 2 675 USD, což je ve skutečnosti méně než čínský celostátní průměr 3 529 USD (22), nemluvě o HDP na obyvatele ve vysoce rozvinutých provinciích Šan-tung a Ťiang-su (5 255 USD respektive 6 550 USD). Co se týče hustoty osídlení, ani ta není sama o sobě rozhodujícím faktorem, ale pro pořádek uvádíme, že ve státě Maháráštra připadá 314 obyvatel na 1 km2, zatímco v Ťiang-su je to 736 obyvatel na 1 km2 a v Šan-tungu 600 obyvatel na 1 km2, což znamená, že tyto hodnoty nejsou na stejné úrovni. Další faktory, jako je nedostatek prostorové blízkosti a společných charakteristik mezi Indií a Čínou, navíc vedou k závěru, že srovnávací základ v podobě státu Maháráštra se nevztahuje k převládajícím podmínkám na trhu v Číně ani na ně neodkazuje a nesouvisí s nimi. Z důvodů vysvětlených v 356. bodě odůvodnění trvá Komise na svém názoru, že ceny pozemků na Tchaj-wanu jsou jako vnější srovnávací zaklad mnohem vhodnější.
(362)
Skupina APP tvrdila, že některá práva k užívání pozemků, jež Komise vzala v úvahu při výpočtu výhody vyplývající z tohoto programu, již nemá skupina APP v držení. Skupina APP dále tvrdila, že na základě informací z internetových stránek odboru průmyslu tchajwanského ministerstva obchodu došla k jiné průměrné ceně pozemků za metr čtvereční a že Komise nevyvinula žádnou snahu hledat reprezentativní nabídky průmyslových pozemků.
(363)
Pokud jde o celkovou rozlohu pozemků, které skupina APP využívala, Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Takto opravený údaj se odrazil ve výpočtu subvence. Pokud jde o informace získané z Tchaj-wanu, oznamuje se, že toto tvrzení muselo být odmítnuto. Ačkoli tato strana nenavrhovala použít tuto cenu pro výpočet vhodného srovnávacího základu, je třeba zdůraznit následující skutečnosti. Komise použila, co se týče cen pozemků na Tchaj-wanu, informace dostupné ve spise a metoda, kterou došla ke srovnávací ceně byla stranám sdělena a vysvětlena v oznámení týkajícím se případu ze dne 11. února 2011. Na druhé straně údaje, které předložila skupina APP, se týkají pouze února 2011, tj. jiného období, než bylo použito ve výpočtu Komise, a také se zdá, že se jedná pouze o příklady určitých údajů vztahujících se pouze k některým oblastem Tchaj-wanu. Komise se také nemůže vyjádřit k výpočtu srovnávacího základu, který provedla skupina APP, jelikož APP neposkytla žádné podrobnosti o metodě výpočtu a nezdůvodnila, proč by její výpočet měl lépe odrážet ceny pozemků na Tchaj-wanu.
(364)
Spolupracující vyvážející výrobci tvrdili, že jakákoli subvence v podobě udělení práva k užívání pozemku za nižší než přiměřenou odměnu nebude specifická.
(365)
Toto tvrzení muselo být odmítnuto. Jak již bylo vysvětleno v konečném informačním dokumentu, čínská vláda poskytla v souvislosti s tímto programem nedostatečné informace, které musely být ve spisu doplněny o další informace a údaje. Na tomto základě se tudíž dospělo k uvedeným zjištěním, která jsou vysvětlena a rozebrána v 253. až 258. bodě odůvodnění.
4.3.17. OSTATNÍ
(366)
Skupina APP tvrdila, že úroková sazba použitá Komisí k přepočtu nominální hodnoty subvence na hodnotu v období šetření není správná.
(367)
Komise toto tvrzení skupiny APP zohlednila a na základě informací a důkazů předložených v připomínkách k zveřejnění konečných informací je akceptovala. Při výpočtu subvence byla použita úroková sazba navržená skupinou APP. Tato změna se již odráží v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence u jednotlivých dotyčných programů.
(368)
Skupina APP tvrdila, že výše subvence musí být vyjádřena jako procento jimi uváděné ceny CIF, a ne jako procento z obratu a že Komise by pro výpočet rozpětí subvence měla použít tuto metodu.
(369)
Předložené argumenty byly analyzovány v souladu s dokumentací a podklady, které příslušná strana poskytla. Je třeba poznamenat, že s výjimkou jednoho ze subvenčních programů, jež byly shledány jako napadnutelné, nebylo u žádného jiného programu konstatováno, že je závislý na vývozní výkonnosti a poskytovaný podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Proto byla výše subvence přepočtena na celkový obrat z prodeje společností skupiny APP v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení, který zní: „Pokud se subvence neposkytuje podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků, určí se výše napadnutelné subvence tak, že celková výše subvence se přiměřeně přepočte na množství výrobků, které byly v posuzovaném období vyrobeny, prodány nebo vyvezeny“. Jelikož není tato subvence spojena s výrobou žádného konkrétního výrobku ani s vývozem, je nejvhodnějším ukazatelem celkový obrat z prodeje, kterého daná společnost dosáhla. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že příslušný obrat byl stanoven na základě, jenž zajišťuje, že odráží co nejvěrněji prodejní hodnotu výrobku, který prodává společnost, jež je příjemcem. Tato změna je již zohledněna v bodech odůvodnění týkajících se výpočtu rozpětí subvence a ve výsledných rozpětích subvence pro jednotlivé dotčené programy. Jakákoli jiná navrhovaná metoda výpočtu napadnutelných subvencí by byla v rozporu s příslušnými ustanoveními základního nařízení (články 7 a 15) a s úředním postupem Komise při jejích antisubvenčních řízeních, kterým vybírá vhodného čitatele/jmenovatele pro přepočet výše napadnutelných subvencí.
Uvedená strana se rovněž odvolávala na část obecných zásad (23) týkající se výpočtu subvencí na jednotku jako na základ pro své tvrzení. Nicméně ze stejných důvodů, jaké byly uvedeny výše, nebyl výpočet na jednotku považován za vhodný přístup pro tento případ. Navrhovaná metodika se skutečně nepokládá za reprezentativní, neboť směšuje obrat a počet vyrobených jednotek, pouze co se týče dotčeného výrobku, a nezohledňuje počet jiných vyrobených výrobků. Nebyly předloženy ani ověřeny žádné informace o celkovém počtu vyrobených jednotek všech výrobků podle jednotlivých společností a subvence nebyly v žádném případě poskytovány na základě množství. Co se týče cen CIF, je na místě připomenout, že údaje ze spisu naznačují, že se tyto ceny liší jak mezi různými typy výrobků, tak v rámci jednoho typu. Dotčené subvence každopádně nesouvisí s typem výrobku. Komise navíc stanovila výši subvencí v ČLR a přepočetla ji tak, že vydělila výši celkové subvence výší obratu zaznamenaného v Číně, s ohledem na zvláštní situaci příslušných spolupracujících čínských vyvážejících výrobců. Tím je zajištěno použití ověřené výše subvencí a nejvhodnějšího obratu. A konečně se připomíná, že vzhledem k praktickým okolnostem tohoto řízení, tj. uvalení antidumpingových a antisubvenčních cel na úrovni rozpětí újmy, se usuzuje, že to nemá absolutně žádný dopad na postavení APP, bez ohledu na to, jaká metoda pro přepočet napadnutelných subvencí a vyrovnávacího cla se použije.
4.4. VÝŠE NAPADNUTELNÝCH SUBVENCÍ
(370)
Výše valoricky vyjádřených subvencí, jež byly poskytnuty vyšetřovaným společnostem a jsou napadnutelné v souladu se základním nařízením, jsou uvedeny v této tabulce:
Vyvážející výrobce
Antisubvenční rozpětí
Skupina APP
12,04 %
Skupina Chenming
4,06 %
(371)
Z informací z podnětu a od spolupracujících čínských vyvážejících výrobců je patrné, že v ČLR existují i další známí výrobci dotčeného výrobku. Nicméně s ohledem na skutečnost, že uvedený objem vývozu byl shledán vyšším než údaj o dovozu získaný z Eurostatu, byla úroveň spolupráce považována za vysokou. V zájmu účelnosti opatření bylo tedy pokládáno za vhodné stanovit výši subvence v případě nespolupracujících vyvážejících vývozců na nejvyšší úrovni subvencování, jež byla zjištěna u spolupracujících vyvážejících výrobců, tj. na úrovni 12,04 %.
5. VÝROBCI V UNII
5.1. VÝROBCI V UNII
(372)
Během období šetření vyrábělo obdobný výrobek čtrnáct známých výrobců a někteří další velmi malí výrobci v Unii. Odhaduje se, že údaj poskytnutý sdružením CEPIFINE představuje 98 % výroby výrobců v Unii. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii během období šetření činila asi 5 270 000 tun. Výrobci v Unii tvořící celkovou výrobu Unie představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení.
(373)
Výroba bezdřevého natíraného papíru je energeticky a kapitálově náročná. Z tohoto důvodu se uplatňují úspory z rozsahu, které vysvětlují koncentraci výroby do několika velkých společností, doplněných o menší výrobce, kteří se zaměřují na zeměpisně blízké trhy. Většinu trhu Unie pokrývá pět podobně velkých výrobců s výrobními závody po celé Evropě. Velká část bezdřevého natíraného papíru představuje výrobek komoditního typu, s nímž se obchoduje hlavně prostřednictvím obchodníků a velkoobchodníků s papírem. Tyto distribuční kanály se vyznačují vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek.
(374)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení by podle této strany nemělo výrobní odvětví Unie, které podalo podnět, v tomto řízení dostatečně silnou pozici. Vzhledem k závěrům uvedeným ve 22. a 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír vhodný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou dva různé výrobky, muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(375)
Čínská vláda poznamenala, že jeden z reprezentativních výrobců byl údajně ve spojení s čínskou společností, a proto by měl být z definice výrobního odvětví Unie vyloučen. Šetření však ukázalo, že výrobky vyráběné zmíněnou čínskou společností nejsou dotčeným výrobkem. Tento vztah proto neměl žádný dopad na analýzu újmy ani na zahrnutí tohoto výrobce v Unii do výrobního odvětví Unie, tak jak bylo vymezeno.
6. ÚJMA
6.1. SPOTŘEBA V UNII
(376)
Spotřeba byla stanovena na základě těchto údajů:
-
údaje Eurostatu o dovozu ze třetích zemí, náležitě upravené na základě informací poskytnutých výrobci Unie o výrobcích, na které se nevztahuje toto řízení. Šetřením bylo na základě předložených dokladů zjištěno, že tyto předpoklady byly přiměřené a oprávněné,
-
ověřená výše celkového objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR na trh Unie, jelikož bylo zjištěno, že vykázaný objem vývozu je vyšší než údaje o dovozu získané z Eurostatu,
-
celkový prodej všech výrobců v Unii na trhu Unie zjištěný na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(377)
Na tomto základě byla celková spotřeba v Unii zjištěna takto:
Tabulka 1
Spotřeba v Unii
Spotřeba v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Tuny
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Index
100
104
101
86
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník, upravené údaje Eurostatu a ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(378)
Celkově spotřeba v Unii v posuzovaném období klesla o 14 %. Bylo zjištěno, že spotřeba nejprve mezi lety 2006 a 2007 vzrostla o 4 %, načež mezi rokem 2007 a obdobím šetření klesla o 18 %. Snížení spotřeby v roce 2008 a v období šetření bylo způsobeno nižší poptávkou, zejména v první polovině roku 2009 v důsledku hospodářského útlumu.
6.1.1. DOVOZ DO UNIE Z ČLR
(379)
Jak je uvedeno ve 376. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ověřená výše celkového objemu prodeje dotčeného výrobku uskutečněného spolupracujícími vyvážejícími výrobci z ČLR na trhu Unie byla vyšší než údaje o objemu dovozu vykázané Eurostatem. Jelikož byly ověřené informace považovány za přesnější než dostupné statistické údaje, byl celkový objem dovozu z ČLR stanoven na základě ověřených informací poskytnutých spolupracujícími společnostmi. Objem prodeje spolupracujících společností, u nichž bylo zjištěno, že v posuzovaném období vyvážely pouze vícevrstvý kartón a lepenku, byl z celkového dovozu vyloučen, protože bylo konstatováno, jak je vysvětleno ve 47. bodě odůvodnění, že vícevrstvý papír, kartón a lepenka by neměly být považovány za dotčený výrobek. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají pouze dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
Tabulka 2
Celkový subvencovaný dovoz z ČLR
Celkový dovoz z ČLR
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem (index)
100
218
212
283
Podíl na trhu (index)
100
210
209
329
Ceny (v EUR/t)
677
661
657
621
Index
100
98
97
92
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(380)
Objem celkového dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl téměř na trojnásobek. V důsledku toho jeho podíl na trhu významně stoupl z přibližně 1 % v roce 2006 na více než 4 % v období šetření. To je nutno posuzovat na pozadí klesající spotřeby, která se ve stejné době snížila o 14 %. Průměrné ceny subvencovaného dovozu z ČLR vykázaly během posuzovaného období pokles o 8 %.
6.1.2. CENOVÉ PODBÍZENÍ
(381)
Za účelem analýzy cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku prodávaných výrobci v Unii odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu z ČLR prodávaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o stávající cla a náklady po dovozu.
(382)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, byla spolupráce čínských vývozců velmi intenzivní a má se za to, že pokrývá celkový objem vývozu z ČLR do Unie během období šetření. U dvou čínských vyvážejících výrobců, kteří se původně přihlásili, bylo - jak je vysvětleno v 52. bodě odůvodnění - shledáno, že dotčený výrobek na trh Unie nevyvážejí, a proto nebyl dovoz jejich výrobků vzat pro účely analýzy cenového podbízení v úvahu. Do srovnání nebyl zahrnut ani vývoz jedné společnosti patřící do skupiny jednoho ze spolupracujících vyvážejících výrobců, neboť žádný z reprezentativních výrobců v Unii nevyrábí srovnatelné druhy výrobků. V souvislosti s objemem vývozu této konkrétní společnosti je třeba poznamenat, že představoval pouze menší část celkového vývozu skupiny a jeho cenová hladina byla podle všeho v souladu s celkovou cenovou hladinou vývozu skupiny.
(383)
Srovnání ukázalo, že v období šetření byl dotčený subvencovaný výrobek z ČLR prodáván v Unii za ceny, které byly průměrně o 7,6 % nižší než prodejní ceny výrobců v Unii. Úroveň rozpětí cenového podbízení je třeba posuzovat na pozadí vysoké úrovně transparentnosti cen podporované cenovými nabídkami, která je pro distribuční trh s bezdřevým natíraným papírem charakteristická.
6.2. HOSPODÁŘSKÁ SITUACE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE A ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII
6.2.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(384)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo šetření dopadů subvencovaného dovozu na výrobce v Unii posouzení všech hospodářských ukazatelů s významem pro posouzení stavu výrobců v Unii od roku 2006 do konce období šetření.
(385)
Makroekonomické prvky (výroba, kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst a výše napadnutelných subvencí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a to na základě informací poskytnutých sdružením CEPIFINE.
(386)
Analýza mikroekonomických prvků (průměrných jednotkových cen, zaměstnanosti, mezd, produktivity, zásob, ziskovosti, peněžního toku, investic, návratnosti investic, schopnosti získávat kapitál) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, a to na základě informací, které byly od nich obdrženy a řádně ověřeny.
(387)
Bylo vzneseno tvrzení, že v rámci analýzy újmy nebyly všechny ukazatele újmy u žadatelů a výrobního odvětví Unie jako celku analyzovány jednotně a komplexně. Zúčastněné strany tvrdily, že závěry o podstatné újmě by byly odlišné, kdyby byly na úrovni žadatelů zjištěny některé ukazatele, jako je podíl na trhu.
(388)
Za prvé je třeba poznamenat, že prohlášení těchto stran jsou, jak se zdá, vypracována na základě ukazatelů vypočítaných z odlišných souborů údajů a informací, než které byly zjištěny v průběhu šetření a jsou uvedeny níže. Proto jsou tyto závěry věcně nesprávné, a tudíž bezpředmětné.
(389)
Za druhé, Komise běžně hodnotí makroekonomické faktory pro určení újmy utrpěné na úrovni výrobního odvětví Unie jako celku, jak bylo vysvětleno výše. V rámci tohoto šetření bylo výrobní odvětví Unie vymezeno na úrovni výrobců v Unii, na něž připadá celková produkce Unie, jak je vysvětleno v 372. bodě odůvodnění, a to nehledě k tomu, zda výrobci stížnost podpořili nebo zda při šetření spolupracovali.
(390)
Mikroekonomické faktory se analyzují na úrovni reprezentativních výrobců v Unii bez ohledu na to, zda stížnost podpořili či nikoli. Na reprezentativní výrobce připadalo 58 % produkce v Unii. Žádný z ostatních výrobců v Unii se nepřihlásil s tvrzením, že by závěry Komise o mikroekonomických faktorech byly nespolehlivé nebo nepodložené. Proto není žádný důvod zpochybňovat zjištění učiněná na základě informací poskytnutých pouze reprezentativními výrobci v Unii.
(391)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jeden ze čtyř reprezentativních výrobců plně nespolupracoval, neboť prý byl ve spojení s jiným výrobcem v Unii, který při šetření rovněž nespolupracoval. Spojení těchto společností se prý zakládalo na přechodných dohodách uzavřených v okamžiku, kdy spolupracující výrobce v Unii nabyl část podniku druhého výrobce na výrobu bezdřevého natíraného papíru. Tato strana tvrdila, že spolupracující výrobce v Unii ovládá na základě těchto přechodných dohod několik papíren, jež zůstaly ve vlastnictví výrobce, jehož část podniku byla předmětem akvizice. Na podporu svého tvrzení odkázal vyvážející výrobce na rozhodnutí Komise ze dne 31. října 2008 (24), jež v době uvedené akvizice zkoumalo, měla-li by být tato transakce považována za získání ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (Nařízení ES o spojování) (25).
(392)
Šetřením se však potvrdilo, že akciový podíl daného výrobce z Unie je zanedbatelný a nachází se pod hranicí stanovenou v článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu (26). Z uvedených přechodných dohod navíc nevyplývá, že by mezi těmito společnostmi existoval vztah, jenž by šel nad rámec běžného obchodního vztahu mezi zákazníkem a dodavatelem. Smyslem těchto přechodných dohod je zejména zorganizovat prodej natíraného papíru během přechodného období s tím, že výrobce v Unii během tohoto přechodného období pouze plní funkci srovnatelnou s obchodním zástupcem. Tento výrobce v Unii ve svých konsolidovaných a auditorem ověřených účetních závěrkách a ve své odpovědi na dotazník dále vykázal příjem z provize, kterou jako obchodní zástupce daných papíren získal; vlastnické podíly v těchto papírnách, a tedy ani náklady s papírnami spojené tento výrobce naopak nevykázal.
(393)
Podle uvedeného rozhodnutí Komise byla transakce mezi uvedenými společnostmi pokládána za akvizici části podniku dané společnosti výrobcem v Unii, a nikoli za převzetí společnosti jako takové. Z rozhodnutí nevyplývá, že by po této akvizici měly být společnosti pokládány za jeden subjekt; zejména společnosti nezaložily společný podnik (joint venture). Dále je třeba poznamenat, že byl předmět šetření v uvedeném rozhodnutí zeměpisně vymezen jako Evropský hospodářský prostor, a nikoli jako Unie. Je rovněž nutno poznamenat, že Komise v uvedeném rozhodnutí nepodrobila vztah mezi těmito společnostmi analýze podle článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu.
(394)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k názoru, že uvedené dvě společnosti nejsou ve spojení ve smyslu článku 143 prováděcího předpisu k celnímu kodexu, a že daný výrobce v Unii tedy během šetření plně spolupracoval.
(395)
Při analýze mikroekonomických ukazatelů nebylo za celé období, jež bylo předmětem šetření, přihlíženo k údajům o papírnách, které nabyl výše uvedený výrobce v Unii, tak aby byl za toto období prezentován plně srovnatelný trend.
(396)
Tento vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že každá dceřiná společnost výrobců z Unie měla vyplnit samostatný dotazník, jelikož jde o samostatné právní subjekty.
(397)
V případě dotyčného výrobce z Unie se mělo za to, že pro smysluplnou odpověď a analýzu aspektů újmy bude jeden dotazník stačit. Odpovědi především poskytly podrobný přehled informací na úrovni jednotlivých papíren a během inspekcí na místě mohly být ověřeny všechny potřebné údaje týkající se všech výrobců nebo prodejců obdobného výrobku, kteří jsou s nimi ve spojení.
(398)
V následném podání uvedený vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že stejná společnost plně nespolupracovala, neboť vyplnila dotazník jménem neexistujícího subjektu a auditované účty společnosti neodpovídají údajům, které poskytla v odpovědi na dotazník. Závěry předchozího bodu odůvodnění jsou významné i v tomto ohledu.
6.2.2. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE (MAKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
(399)
Po poskytnutí zjištění čínská vláda a jeden čínský vyvážející výrobce namítli, že makroekonomické údaje použité pro analýzu jsou neúplné a nepřesné, a nemohou být tedy použity jako důkaz podstatné újmy.
(400)
Inspekce na místě u sdružení, které podalo podnět, potvrdila, že údaje použité pro stanovení makroekonomických ukazatelů jsou přímo získány od výrobců v Unii, kteří představuji přibližně 98 % celkové výroby v Unii, a jsou dostatečně podrobné, aby umožnily identifikovat informace týkající se dotčeného výrobku. Předpoklady nebo odhady tudíž vycházejí z přiměřeného a podloženého základu, např. kotouče určené k rozřezání nebyly vzaty v úvahu vzhledem k tomu, že se ukázalo, že jejich podíl na celkovém objemu prodeje reprezentativních výrobců v Unii je naprosto zanedbatelný. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
6.2.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
Tabulka 3
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Výroba (v tunách)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Index
100
102
98
80
Kapacita (v tunách)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Index
100
100
98
89
Využití kapacity
92 %
94 %
93 %
83 %
Index
100
102
101
90
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(401)
Jak je patrné z výše uvedené tabulky, výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 20 %. Je třeba poznamenat, že navzdory nárůstu spotřeby Unie mezi léty 2006 a 2008 přibližně o 1 % klesla výroba výrobního odvětví Unie v této době o 2 %, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření významně klesla v návaznosti na pokles spotřeby Unie.
(402)
Od roku 2000 vynaložili výrobci v Unii zásadní restrukturalizační úsilí zaměřené na řešení strukturálního přebytku kapacity. Prostřednictvím konsolidace a uzavírání papíren snížilo výrobní odvětví Unie svou kapacitu výroby bezdřevého natíraného papíru mezi rokem 2006 a obdobím šetření přibližně o 770 000 tun, tj. o 11 %.
(403)
I přes pokles celkové kapacity se míra využití ještě více snížila, a to z 92 % v roce 2006 na 83 % v období šetření. K hlavnímu poklesu došlo v době od roku 2008 do období šetření. Je třeba poznamenat, že vysoké využití kapacity je důležitým faktorem pro dlouhodobou životaschopnost výrobců papíru, a to v důsledku vysokých investic do stálých aktiv. Proto byla míra využití kapacity během období šetření považována za nízkou.
6.2.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(404)
Údaje o prodeji uvedené v následující tabulce se týkají objemu prodaného prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
Tabulka 4
Objem prodeje a podíl na trhu
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Objem prodeje (v tunách)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Index
100
102
99
81
Podíl na trhu
93 %
91 %
91 %
88 %
Index
100
98
98
95
Zdroj: ověřené údaje poskytnuté sdružením CEPIFINE.
(405)
Zatímco spotřeba Unie vzrostla mezi léty 2006 a 2007 o 4 % (viz 377. bod odůvodnění), objem prodeje dotčeného výrobku uskutečňovaného výrobním odvětvím Unie nezávislým odběratelům na trhu Unie vzrostl během téže doby jen o 2 %. To znamená, že výrobní odvětví Unie nemohlo ze zvýšené spotřeby v tomto období v plném rozsahu těžit. A kromě toho, zatímco mezi rokem 2008 a obdobím šetření spotřeba v Unii klesla o 15 %, objem prodeje všech výrobců v Unii se snížil ještě víc, a sice o 18 %. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se po malém zvýšení v roce 2007 v důsledku toho trvale a významně snižoval, což se projevilo snížením podílu na trhu během posuzovaného období o 5 procentních bodů.
(406)
Jedna skupina čínských vyvážejících výrobců tvrdila, že tržní podíl výrobců v Unii by měl rovněž zahrnovat dovoz ze Švýcarska, protože příslušné výrobky pocházejí z papírny, která patří jednomu reprezentativnímu výrobci v Unii.
(407)
Zeměpisný rozsah antisubvenčního šetření se omezuje na Unii. Proto muselo být toto tvrzení odmítnuto.
(408)
Bylo rovněž vzneseno tvrzení, že podíl žadatelů na trhu během posuzovaného období značně vzrostl.
(409)
Podíl na trhu je makroekonomický ukazatel, který se analyzuje na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a nikoli na úrovni žadatelů. Tvrzení o podílu žadatelů na trhu je navíc věcně nesprávné.
6.2.2.3. Růst
(410)
Vzhledem k vývoji během posuzovaného období byl pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie o 19 % daleko výraznější než 14 % pokles spotřeby Unie. V důsledku toho během stejného období významně poklesl také podíl výrobního odvětví Unie na trhu, a to o 5 procentních bodů.
6.2.2.4. Výše napadnutelných subvencí
(411)
Výše napadnutelných subvencí v případě ČLR, jež je specifikována výše v oddíle věnovaném subvencím, je značná. Vzhledem k objemu a cenám subvencovaného dovozu nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí považovat za zanedbatelný.
6.2.3. ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE ČTYŘ REPREZENTATIVNÍCH VÝROBCŮ V UNII (MIKROEKONOMICKÉ UKAZATELE)
6.2.3.1. Průměrné jednotkové ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii
(412)
Průměrné prodejní ceny ze závodu, za něž čtyři reprezentativní výrobci v Unii prodávali na trhu Unie dotčený výrobek odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zůstaly v průběhu let celkově stabilní, pouze s výjimkou roku 2007, kdy se mírně zvýšily.
Tabulka 5
Ceny výrobců v Unii
Ceny výrobců v Unii
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
692
717
691
699
Index
100
104
100
101
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.2. Stav zásob
(413)
Zásoby v období šetření představovaly asi 10 % objemu výroby. Stav zásob čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období zvýšil o 10 %, a to zejména mezi léty 2006 a 2007 a později mezi rokem 2008 a obdobím šetření. Toto zvyšování se pozoruhodně časově shodovalo s prudkým nárůstem levného subvencovaného dovozu z ČLR.
Tabulka 6
Stav zásob
Stav zásob
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Stav zásob (v tunách)
278 265
298 547
296 387
306 588
Index
100
107
107
110
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
6.2.3.3. Zaměstnanost, mzdy a produktivita
Tabulka 7
Zaměstnanost
Zaměstnanost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Zaměstnanost - v ekvivalentech plného pracovního úvazku (FTE)
7 756
7 487
7 207
6 197
Index
100
97
93
80
Mzdové náklady (v EUR/FTE)
54 053
54 948
57 026
58 485
Index
100
102
105
108
Produktivita (v jednotkách/FTE)
453
478
486
484
Index
100
106
107
107
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(414)
V důsledku uzavření některých papíren a konsolidace čtyř reprezentativních výrobců v Unii se během posuzovaného období počet zaměstnanců výrazně snížil, a to o 20 % (téměř 1 600 pracovních míst).
(415)
Nárůstu efektivity bylo dosaženo zvýšením a udržením vysokého výkonu na jednoho zaměstnance dokonce i v době značného propouštění v letech 2007 a 2008. Mzdové náklady trvale rostly, přičemž za posuzované období se zvýšily celkem o 8 %.
6.2.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic
Tabulka 8
Ziskovost
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Ziskovost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Změna (100=2006)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Peněžní tok (v tisících EUR)
260 047
211 036
172 570
336 753
Index
100
81
66
129
Investice (v tisících EUR)
151 900
151 027
127 845
87 875
Index
100
99
84
58
Návratnost investic
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Změna (100=2006)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Zdroj: ověřené odpovědi na dotazník.
(416)
Čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli v letech 2006 až 2008 ztráty a finanční situace se začala zlepšovat teprve v roce 2009, kdy světová cena buničiny, která je hlavní surovinou, výjimečně zaznamenala výrazný pokles v důsledku hospodářského útlumu. Toto snížení cen buničiny (o 20 %) bylo považováno za mimořádně velký pokles, který přímo přispěl ke zlepšení finanční situace v období šetření. Je třeba poznamenat, že se ceny buničiny od konce období šetření vrátily na úroveň před jeho začátkem.
(417)
Trend, který vykazuje peněžní tok, tj. schopnost výrobců samofinancovat své činnosti, do značné míry odráží vývoj ziskovosti. V důsledku toho vykazuje peněžní tok mimořádné zvýšení v období šetření díky klesajícím cenám buničiny. Návratnost investic vykázala nepříznivý vývoj v souladu se zápornými výsledky zisku dosaženými čtyřmi reprezentativními výrobci v Unii do roku 2008 a kladným trendem během období šetření v důsledku mimořádných úspor nákladů díky nízkým cenám buničiny.
(418)
V návaznosti na výše uvedené skutečnosti se schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii investovat snížila, jelikož se během posuzovaného období s výjimkou období šetření výrazně zhoršil peněžní tok. V důsledku toho investice během posuzovaného období klesly o 35 % a omezily se na instalaci kogeneračních zařízení, která výrobcům v Unii pomohla zmírnit vliv neustále rostoucích nákladů na energii.
(419)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že zvýšení ziskovosti by se nemělo považovat za omezený případ na základě výjimečného poklesu nákladů na suroviny. Pokles nákladů prospěl všem místním i čínským výrobcům, nikoli jen žadatelům, a proto průlom v ziskovosti nebyl založen výlučně na poklesu nákladů, ale vyplýval spíše ze změny cenového chování žadatelů.
(420)
Uvedený vyvážející výrobce také tvrdil, že na ziskovost mají vliv spíše ceny bezdřevého natíraného papíru, a nikoli ceny buničiny. Bylo však zjištěno, že když ceny buničiny v roce 2009 prudce klesly, zůstaly ceny bezdřevého natíraného papíru stabilní a důsledkem byl růst zisku. Jelikož ceny zůstaly nezměněné, nebylo možné stanovit korelaci mezi cenami a ziskovostí v tomto konkrétním období.
(421)
Míra ziskovosti je ukazatel, který se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a nikoli na úrovni žadatelů, jak navrhla dotyčná zúčastněná strana. Analýza získaných informací ukázala přímou souvislost mezi výjimečným poklesem cen buničiny, která je hlavní surovinou, a zvýšením ziskovosti, přičemž stabilní ceny hotových výrobků skutečně sehrály ve zlepšení ziskovosti svou roli. Ačkoli tomu tak pravděpodobně bylo i v případě ostatních výrobců na trhu, nemá to žádný vliv na závěr, že toto dočasné zlepšení ziskovosti bylo způsobeno výjimečným poklesem cen surovin v období šetření.
6.2.3.5. Schopnost získávat kapitál
(422)
Papírenský průmysl se obecně vyznačuje vysokou zadlužeností spojenou s významnými investicemi do stálých aktiv. V důsledku ztrát utrpěných během převážné části posuzovaného období byla narušena také schopnost čtyř reprezentativních výrobců v Unii získávat kapitál a financovat své aktivity za přiměřených finančních nákladů. Tak tomu bylo zejména v roce 2008, kdy musel být jeden ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii refinancován při významné výši rizikové prémie, zatímco nejmenší reprezentativní výrobce se v roce 2008 dostal do platební neschopnosti a převzal jej jiný výrobce v Unii.
6.3. ZÁVĚR O ÚJMĚ
(423)
Šetření prokázalo, že se během posuzovaného období zhoršovala většina ukazatelů újmy, jako je objem výroby (-20 %), využití kapacity (-10 %), objem prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení (-19 %), a podíl na trhu (-5 procentních bodů). Kromě toho byly až do roku 2008 velmi nepříznivě ovlivněny ukazatele újmy související s finančními výsledky čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je návratnost investic a ziskovost. Náhlé zvýšení ziskovosti v období šetření bylo způsobeno čistě dočasným a výjimečným poklesem světových cen buničiny v období šetření. Je třeba poznamenat, že i během období šetření byla míra ziskovosti velmi nízká a nebyla považována za faktor, který by mohl změnit závěr, že čtyři reprezentativní výrobci v Unii byli ve velmi slabé finanční pozici.
(424)
Šetření také ukázalo, že výše uvedený obraz újmy lze vysvětlit zejména skutečností, že i přes své restrukturalizační úsilí a zlepšení produktivity nebyli čtyři reprezentativní výrobci v Unii schopni zvýšit své ceny bezdřevého natíraného papíru nad úroveň pokrývající náklady nebo na úroveň udržitelné ziskovosti. Je to způsobeno hlavně cenovým podbízením čínskými vývozci během období šetření, které má významný vliv na trhu, kde je vysoká transparentnost cen. V období šetření se čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii podařilo snížit své výrobní náklady prostřednictvím dalšího zlepšování produktivity a v důsledku poklesu cen buničiny, ke kterému došlo zejména v druhé polovině období šetření. Jelikož se zlepšila rovnováha nabídky a poptávky na trhu v důsledku snahy výrobců řešit strukturální přebytek kapacity prostřednictvím konsolidace a uzavírání výrobních závodů, mohly být ceny bezdřevého natíraného papíru udržovány na stabilní úrovni. Čtyři reprezentativní výrobci v Unii však nebyli schopni zvýšit své prodejní ceny na úroveň, která by poskytla takové míry ziskovosti, které jsou nezbytné pro dlouhodobou životaschopnost.
(425)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění, jedna strana tvrdila, že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje by měl být zahrnut do rozsahu působnosti tohoto šetření. Na základě tohoto tvrzení strana uvedla, že vynětím tohoto výrobku ze stanovení podstatné újmy a analýzy trendů se zkreslil obraz o újmě. Na základě závěrů uvedených ve 20. a 22. až 25. bodě odůvodnění, tedy že bezdřevý natíraný papír používaný pro kotoučové tiskařské stroje a bezdřevý natíraný papír používaný při archovém tisku jsou různé výrobky, však bylo toto tvrzení odmítnuto.
(426)
Stejná strana tvrdila, že akvizice jednoho výrobce v Unii jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii v roce 2008 bylo důkazem, že tito čtyři reprezentativní výrobci v Unii jsou v poměrně dobrém stavu. Za prvé je třeba poznamenat, že podstatná újma se posuzuje na základě situace výrobního odvětví Unie, a nikoli na základě konkrétní situace jediného výrobce. Jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění, většina ukazatelů újmy vykázala během sledovaného období zápornou tendenci prokazující zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Akvizice byla navíc považována za součást restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. V každém případě je třeba poznamenat, že při analýze makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, objem prodeje a podíl na trhu, měla tato akvizice neutrální účinek, jelikož makroekonomické ukazatele se posuzují s ohledem na všechny výrobce v Unii tvořící výrobní odvětví Unie definované ve 372. bodě odůvodnění. Jinými slovy, tyto faktory by měly v případě změny vlastnictví zůstat celkově nezměněné.
(427)
Po poskytnutí informací strany tvrdily, že neexistují žádné důkazy o tom, že výrobci v Unii, kteří podali podnět, utrpěli podstatnou újmu. Naopak, tito výrobci vykazovali v období šetření celkově vyrovnané hospodářské výsledky a vyšší ziskovost.
(428)
Za prvé, stav výrobního odvětví Unie se analyzuje na úrovni reprezentativních výrobců v Unii, a ne na úrovni výrobců, kteří podali podnět, jak navrhovaly strany.
(429)
Za druhé, jak již bylo uvedeno ve 409. bodě odůvodnění, tyto strany patrně vyvodily své závěry na základě jiných souborů údajů a informací, než jsou ty, které byly zjištěny při šetření a jsou uvedeny výše. Tyto závěry jsou tudíž věcně chybné. Analýza, kterou strany provedly, navíc nebyla důsledná, neboť při ní byly použity dva různé soubory údajů pro makroukazatele a mikroukazatele.
(430)
Dále bylo uváděno, že zvýšení ziskovosti je třeba chápat také jako důsledek restrukturalizačního úsilí výrobního odvětví včetně snížení výroby, počtu zaměstanců a nárůstu produktivity. V tomto případě nelze posledně zmiňované činitele považovat za jediné ukazatele újmy, nýbrž je třeba posuzovat všechny ukazatele újmy dohromady.
(431)
V čl. 8 odst. 2 základního nařízení se uvádějí hospodářské činitele a ukazatele, které mají být posouzeny při zkoumání účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie. Zmíněné ustanovení výslovně uvádí, že výčet činitelů není vyčerpávající a žádné z těchto kritérií není nezbytně rozhodující. Proto ačkoli činitele musí být posouzeny jednotlivě, závěry by se měly vyvodit na základě analýzy všech činitelů.
(432)
Strany se rovněž vyjádřily k možné hrozbě další podstatné újmy v souvislosti s obrovským budováním kapacit, ke kterému dochází u čínských výrobců za podpory státní politiky a subvencí. Oblastí působnosti šetření byla existence podstatné újmy, a nikoli hrozba další podstatné újmy. Uvedené připomínky proto nemohly ovlivnit zjištění a nemohly být vzaty v úvahu.
(433)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
7. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
7.1. ÚVOD
(434)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení se zkoumalo, zda byla podstatná újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, způsobena subvencovaným dovozem z dotčené země. Dále byly zkoumány kromě subvencovaného dovozu i další známé činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, aby se zajistilo, že jakákoli újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připisována subvencovanému dovozu.
7.2. ÚČINEK SUBVENCOVANÉHO DOVOZU
(435)
Je třeba poznamenat, že trh Unie s bezdřevým natíraným papírem se vyznačuje vysokým stupněm koncentrace kupní síly a transparentnosti cen prostřednictvím cenových nabídek. Bezdřevý natíraný papír je navíc výrobkem komoditního typu a neumožňuje významné cenové rozdíly mezi různými zdroji. Velká část výrobků se prodává prostřednictvím obchodníků, kteří nutí výrobní odvětví Unie udržovat ceny v souladu s levným subvencovaným dovozem. Proto mají ceny dováženého bezdřevého natíraného papíru, z něhož 35 % pocházelo během období šetření z ČLR, obecně významný vliv na úroveň cen na trhu Unie.
(436)
Šetření ukázalo, že objem subvencovaného dovozu z ČLR během posuzovaného období dramaticky vzrostl (+183 %). Subvencovaný dovoz z ČLR se od roku 2006 do roku 2007 nejprve zdvojnásobil, zatímco ceny byly v roce 2007 o 2 % nižší než v předchozím roce. V roce 2008 zůstal dovoz z ČLR stabilní, zatímco průměrné ceny klesly o další 1 %. Objem čínského dovozu (+71 %) a jeho podíl na trhu (+120 %) v období šetření opět dramaticky vzrostly, přičemž ceny se snížily (-5 %) a byly nižší než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, čímž vyvíjely tlak na ceny na trhu Unie a bránily výrobcům v Unii ve zvýšení jejich cen na ziskovou úroveň.
(437)
Je nutno připomenout, že během posuzovaného období spotřeba v Unii klesla zhruba o 14 %. Výrobní odvětví Unie čelilo značnému poklesu objemu prodeje (o 19 %). Tento pokles prodeje však byl mnohem výraznější než pokles poptávky a vedl ke snížení podílu na trhu o 5 procentních bodů. Čínský dovoz zároveň zvýšil svůj podíl na trhu přibližně o 3 procentní body. To ukazuje, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl z velké části převzat subvencovaným dovozem z ČLR.
(438)
Má se tudíž za to, že pokračující tlak vyvíjený na trhu Unie levným subvencovaným dovozem z ČLR výrobnímu odvětví Unie neumožnil přizpůsobit své prodejní ceny zvýšeným nákladům na suroviny, zvláště v roce 2008, kdy ceny buničiny dosáhly nejvyšších hodnot. To vedlo ke ztrátě podílu na trhu a snížení ziskovosti výrobního odvětví Unie. Několik zúčastněných stran argumentovalo během šetření a po poskytnutí informací tím, že dovoz z ČLR nemá významný dopad, pokud jde o objem a ceny. Tvrdily, že dovoz z ČLR nerostl v průběhu let výrazně, nýbrž postupně, a jeho dopad byl tedy poměrně omezený a neměl by být pro účely určení újmy nadhodnocován.
(439)
Tyto strany dále tvrdily, že čínské ceny, přestože byly pod úrovní cen v Unii, neměly žádný dopad na relativně stabilní ceny výrobního odvětví Unie. Jeden vyvážející výrobce zpochybnil zjištění Komise, podle nějž způsobily čínské ceny stlačování cen. Uvedl, že v roce 2009, kdy čínské ceny dále klesly, nejenže zaznamenaly ceny výrobního odvětví Unie nárůst, ale dokonce tomuto odvětví umožnily dosáhnout zisku.
(440)
Vývoj čínského dovozu je podrobně analyzován ve 380. bodě odůvodnění a závěrem je, že nárůst objemu nelze považovat za nevýznamý.
(441)
Pokud jde o ceny, představují ceny čínského dovozu cenové podbízení vůči cenám reprezentativních výrobců v Unii o 7,6 %, což je na trhu s transparentními cenami považováno za značně vysoké procento. Jak je zaznamenáno ve 412. bodě odůvodnění, byly ceny reprezentativních výrobců v Unii v posuzovaném období skutečně stabilní, výjimečně pak vzrostly v roce 2007, kdy nedošlo k nárůstu čínského vývozu. V roce 2009 byli výrobci v Unii schopni udržet ceny na stabilní úrovni za cenu další ztráty podílu na trhu a poklesu ziskovosti v důsledku kombinace těchto stabilních cen a nižších nákladů na suroviny.
(442)
Jeden čínský vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz bezdřevého natíraného papíru z Číny nemá dopad na ceny výrobního odvětví Unie, neboť tyto ceny nejsou srovnatelné s bezdřevým natíraným papírem vyráběným a prodávaným reprezentativními výrobci v Unii, jelikož při určování cenového podbízení a cenové úrovně nepůsobící újmu bylo porovnáno pouze 10 % prodeje uskutečněného reprezentativními výrobci v Unii. Poznamenává se, že při tomto stanovení se vychází z plně porovnatelných výrobků, jejichž všechny vlastnosti si přímo odpovídají, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání. Bezdřevý natíraný papír vyráběný výrobci v Číně a v Unii jsou však obecně srovnatelnými výrobky, jak se konstatuje v 50. bodě odůvodnění, a proto si na trhu Unie přímo konkurují.
(443)
Dále se se tvrdilo, že zjištění, že trh s bezdřevým natíraným papírem je komoditním trhem charakteristickým vysokou mírou transparentnosti, není správné, neboť výrobci v Unii prodávají přibližně polovinu svých výrobků přímo konečným uživatelům. V rozporu s tímto tvrzením prodávají reprezentativní výrobci v Unii většinu svých výrobků prostřednictvím obchodních zástupců, přímo či nepřímo (takzvaný indentní prodej, kdy jsou výrobky zasílány přímo zákazníkovi, avšak objednávání a fakturace probíhají prostřednictvím obchodníků). Obchodní zástupci skutečně hrají při dodávkách výrobků a zajišťování cenové transparentnosti na trhu klíčovou roli.
(444)
S ohledem na trend v dovozu z ČLR, jenž nelze hodnotit jako nevýznamný, však bylo zjištěno, že výrazný nárůst levného subvencovaného dovozu z ČLR měl značný nepříznivý dopad na hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
7.3. VLIV DALŠÍCH ČINITELŮ
7.3.1. VÝVOJ SPOTŘEBY NA TRHU UNIE A HOSPODÁŘSKÁ KRIZE
(445)
Jak je uvedeno v 378. bodě odůvodnění, spotřeba bezdřevého natíraného papíru v Unii se v roce 2007 nejprve zvýšila, načež v roce 2008 a v období šetření klesla. Během posuzovaného období výrobní odvětví Unie přišlo o část svého podílu na trhu. Jeden ze spolupracujících vývozců v ČLR a čínská vláda tvrdili, že snížení objemu prodeje u výrobního odvětví Unie, jeho podílu na trhu a objemu výroby bylo způsobeno poklesem spotřeby, který byl důsledkem hospodářské krize a rozšíření elektronických médií, a nemělo by být připisováno dovozu z ČLR. Na podporu tohoto tvrzení citovala čínská vláda Manifest konkurenceschopnosti a zaměstnanosti (Manifesto for Competitiveness and Employment) (dále jen „manifest“), který vydal papírenský a celulózový průmysl v červnu 2009.
(446)
Přestože nelze přehlížet, že tento nepříznivý vývoj spotřeby Unie mezi rokem 2007 a obdobím šetření, ať už byly jeho příčiny jakékoli, měl nepříznivý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem prodeje a výrobu, stojí rovněž za zmínku, že se čínským vývozcům v téže době a zejména od roku 2008 do roku 2009 podařilo zvýšit svůj objem prodeje a podíl na trhu prostřednictvím cenového tlaku, jejž subvencovaný dovoz na trhu způsoboval.
(447)
Manifest, na nějž se čínská vláda odvolala, se týká celého odvětví papírenského a celulózového průmyslu a slouží obecnému politickému účelu. Na základě údajů v tomto dokumentu nebylo možno učinit žádné oddělené závěry o výrobě ani prodeji dotčeného výrobku. Nelze tedy vyvodit, platí-li teze a konstatování v manifestu bezezbytku na dotčený výrobek. Jelikož navíc šetření neprokázalo, že by mezi finanční krizí a podstatnou újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo, existovala významná souvislost, musel být tento argument odmítnut.
(448)
S ohledem na výše uvedené se má za to, že zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie bylo způsobeno především výrazným nárůstem subvencovaného dovozu z ČLR a cenovým podbízením uplatňovaným čínskými vývozci, a nikoli klesající spotřebou. Přestože pokles poptávky k újmě přispěl, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi utrpěnou podstatnou újmou a zvýšením subvencovaného dovozu.
7.3.2. CENY SUROVINY
(449)
Průměrné výrobní náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii se mírně zvýšily (o 2 %) mezi lety 2006 a 2008 a klesly o 5 % v období šetření. Šetření ukázalo, že náklady čtyř reprezentativních výrobců v Unii na výrobu bezdřevého natíraného papíru obecně sledovaly stejný trend jako vývoj cen buničiny, jedné z hlavních surovin při výrobě papíru. Průměrná cena buničiny se mezi roky 2006 a 2008 zvýšila o 8 % a poté od konce roku 2008 do posledního měsíce období šetření prudce klesala. Cena buničiny byla v roce 2009 průměrně o 19 % nižší než v předchozím roce.
(450)
Při neexistenci subvencování působícího újmu výrobnímu odvětví Unie by bylo možno očekávat pravidelné úpravy cen tak, aby odrážely vývoj jednotlivých složek výrobních nákladů. Až do roku 2008 k tomu však nedocházelo. Výrobci v Unii byli ve skutečnosti nuceni udržovat nízké prodejní ceny, i když ceny buničiny v roce 2008 rostly, aby mohli konkurovat levnému subvencovanému dovozu z ČLR, což v té době vedlo k značnému poklesu jejich ziskovosti. V období šetření se situace zlepšila v důsledku abnormálního poklesu cen buničiny, zatímco ceny bezdřevého natíraného papíru se podařilo ve stejné době udržet na stabilní úrovni. Avšak i v tomto výjimečném období stále velmi nízké úrovně zisku nedovolily čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zotavit se z dopadů pokračujících subvenčních praktik. Navzdory snížení nákladů na surovinu se skutečně ještě nepodařilo zvýšit cenové hladiny natolik, aby bylo dosaženo solidních ziskových rozpětí nezbytných pro toto kapitálově náročné výrobní odvětví.
(451)
Vyslovuje se tudíž závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR, který byl levnější než ceny čtyř reprezentativních výrobců v Unii, stlačil ceny na trhu Unie a zabránil těmto čtyřem reprezentativním výrobcům v Unii zvýšit prodejní ceny tak, aby pokryli své náklady nebo dosáhli přiměřené ziskovosti. Vzhledem k tomu, že ceny suroviny v období šetření výrazně klesaly, bylo zjištěno, že nemohly mít vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie během téže doby utrpělo.
7.3.3. VÝVOZNÍ VÝKONNOST REPREZENTATIVNÍCH UNIJNÍCH VÝROBCŮ
(452)
Vedle dovozu subvencovaných výrobků byla jakožto jeden ze známých činitelů, které se mohly spolupodílet na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, posuzována rovněž vývozní výkonnost, aby se prokázalo, že subvencovanému dovozu není přičítána možná újma způsobená těmito ostatními faktory. Tato analýza ukázala, že během posuzovaného období vývoz čtyř reprezentativních výrobců v Unii určený subjektům, které nejsou ve spojení, představoval důležitou část jejich prodeje (kolem 26 %). Přestože objem vývozu v posuzovaném období rovněž klesl o 16 %, byla ztráta objemu vývozu méně výrazná než ztráta objemu prodeje na trhu Unie (19 %). Proto se dospělo k závěru, že snížením objemu vývozu nelze vysvětlit úroveň újmy, kterou čtyři reprezentativní výrobci v Unii utrpěli. Vzhledem k tomu, že vývoz hraje důležitou úlohu při udržování vysoké úrovně využití kapacity, aby se pokryly vysoké fixní náklady na investice do strojního zařízení, bylo zjištěno, že ačkoliv se vývozní výkonnost zhoršovala, měl vývoz celkově kladný vliv. V souladu s tím se má za to, že i když snížení vývozní aktivity mohlo přispět k celkovému zhoršení situace výrobního odvětví Unie, tato aktivita přeci jen zmírnila ztráty utrpěné na trhu Unie, a tudíž není taková, aby narušila příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(453)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že výrobní odvětví Unie utrpělo výrazný pokles vývozu v důsledku silného kurzu eura vůči americkému dolaru a že újma způsobená tímto činitelem by neměla být přičítána dovozu z ČLR. Jak je uvedeno výše, zhoršení vývozní výkonnosti výrobního odvětví Unie, ať už jsou jeho příčiny jakékoli, není hlavním důvodem újmy, kterou výrobci utrpěli, a nenarušuje tudíž příčinnou souvislost uvedenou ve 444. bodě odůvodnění.
7.3.4. DOVOZ Z DALŠÍCH TŘETÍCH ZEMÍ
(454)
Vývoj objemu a cen dovozu z jiných třetích zemí od roku 2006 do období šetření byl následující:
Tabulka 9
Dovoz ze třetích zemí
2006
2007
2008
2009/ období šetření
Švýcarsko
Dovoz (v tunách)
194 748
191 636
226 736
172 233
Index
100
98
116
88
Podíl na trhu
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Index
100
95
115
103
Cena (v EUR/t)
787
782
758
793
Index
100
99
97
105
Indonésie
Dovoz (v tunách)
19 834
30 714
27 178
49 877
Index
100
155
137
251
Podíl na trhu
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Index
100
149
135
292
Cena (v EUR/t)
855
818
845
681
Index
100
96
99
80
Jižní Korea
Dovoz (v tunách)
45 154
65 251
46 498
46 068
Index
100
145
103
102
Podíl na trhu
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Index
100
139
102
118
Cena (v EUR/t)
562
669
664
618
Index
100
119
118
110
Všechny ostatní země
Dovoz (v tunách)
58 623
70 984
62 844
100 711
Index
100
121
107
172
Podíl na trhu
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Index
100
117
106
199
Cena (EUR/tuna)
962
860
914
824
Index
100
89
95
86
Zdroj: Eurostat.
(455)
K hlavním ostatním třetím zemím vyvážejícím bezdřevý natíraný papír na trh Unie patří především Švýcarsko, Indonésie a Jižní Korea. Z vývoje objemů dovozu je patrné, že zvýšení dovozu z ČLR bylo výraznější než z jakékoli jiné z ostatních třetích zemí. Co se týče dovozu ze Švýcarska, ten byl prodáván vždy za podstatně vyšší ceny než výrobky dovážené z ČLR. Podíl švýcarských výrobků na trhu zůstal poměrně stabilní s výjimkou roku 2008, kdy se přechodně zvýšil na více než 4 %, načež v období šetření opět klesl přibližně na úroveň roku 2006. Bezdřevý natíraný papír dovážený ze Švýcarska byl tvořen především výrobou jedné společnosti vlastněné jedním ze čtyř reprezentativních výrobců v Unii a vyšší jednotkové ceny mohly být spojeny s různými druhy sortimentní skladby a prodejní struktury. Pokud jde o dovoz z Indonésie, ten se do Unie uskutečňoval také za vyšší ceny než v případě čínských výrobků, s výjimkou období šetření, kdy ceny klesly, velmi pravděpodobně z velké části v důsledku poklesu cen buničiny. Výsledný nárůst dovozu, který však během období šetření zůstal v objemovém vyjádření na nízké úrovni, vedl k podílu na trhu, který v té době také zůstal na nízké úrovni. Dovoz z Jižní Koreje přicházel do Unie v malých množstvích během celého posuzovaného období a podíl na trhu zůstal neměnný. I když byly korejské dovozní ceny srovnatelné s dovozními cenami z ČLR, korejské ceny nevykazovaly trvale klesající tendenci, jak tomu bylo u čínského dovozu po celé posuzované období. Dovoz ze všech dalších zemí měl podstatně vyšší ceny než dovoz z ČLR a objemy dovozu byly nízké.
(456)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že dovoz z těchto třetích zemí nepřispěl k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
7.3.5. STRUKTURÁLNÍ PŘEBYTEK KAPACITY
(457)
Jeden spolupracující vývozce v ČLR tvrdil, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena jeho nadměrnou kapacitou. Snížení kapacity a konsolidace výrobního odvětví Unie proto nebyly důsledkem čínského dovozu, nýbrž je třeba považovat je za opatření proti nadměrné kapacitě. Šetření však ukázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo ztráty v posuzovaném období, a to zejména v roce 2008, navzdory restrukturalizaci výrobců, protože, jak je uvedeno ve 435. až 444. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie stále nedokázalo zvýšit své ceny na úroveň přesahující jeho náklady. Tato situace byla způsobena hlavně cenovým tlakem subvencovaného dovozu, který probíhal za ceny nižší, než byly ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(458)
Rovněž bylo namítnuto, že restrukturalizační úsilí výrobního odvětví Unie bylo završeno v roce 2009 fúzí dvou velkých výrobců, která vedla k okamžitému zlepšení situace výrobního odvětví Unie. Snahy o restrukturalizaci probíhaly od roku 2000 až do začátku období šetření. Pozitivní výsledek uvedené fúze by se byl musel projevit ve zlepšení využití kapacity a alespoň vyrovnaném objemu prodeje, oba tyto činitele se však v období šetření zhoršily. Na druhou stranu bylo zjištěno, že zvýšení ziskovosti výrobního odvětví Unie v období šetření bylo primárně a přímo způsobeno výjimečným jednorázovým poklesem cen buničiny. Tato námitka proto musela být odmítnuta.
7.4. ZÁVĚR O PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(459)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného subvencovaného dovozu pocházejícího z ČLR i jeho podíl na trhu. Kromě toho bylo zjištěno, že tento dovoz probíhal za subvencované ceny, které byly nižší než ceny, jež si na trhu Unie za podobné druhy výrobků účtovalo výrobní odvětví Unie.
(460)
Uvedené zvýšení objemu levného subvencovaného dovozu z ČLR a jeho podílu na trhu se časově shodovalo s celkovým snížením poptávky na trhu Unie mezi rokem 2006 a obdobím šetření a také s nepříznivým vývojem podílu výrobců v Unii na trhu v téže době. Ve stejné době byl zaznamenán nepříznivý vývoj hlavních ukazatelů hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie, jak je uvedeno ve 423. bodě odůvodnění.
(461)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z ČLR a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(462)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu působícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
8. ZÁJEM UNIE
8.1. PŘEDBĚŽNÉ POZNÁMKY
(463)
V souladu s článkem 31 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory výše uvedeným zjištěním neexistují přesvědčivé důvody pro zjištění, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout vyrovnávací opatření. Za tímto účelem a v souladu s čl. 31 odst. 1 základního nařízení byl na základě všech předložených důkazů zvážen pravděpodobný dopad možných opatření na výrobce v Unii, dovozce, obchodníky, distributory a uživatele dotčeného výrobku a rovněž pravděpodobné následky nepřijetí opatření.
8.2. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
(464)
Výrobní odvětví Unie jako celek tvoří čtrnáct známých výrobců, kteří podle odhadu sdružení CEPIFINE představují zhruba 98 % výroby bezdřevého natíraného papíru v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou dotčeného výrobku přímo zaměstnávají více než 11 000 lidí.
(465)
Dva ze známých výrobců se postavili proti zahájení šetření, avšak neposkytli žádné další informace a nespolupracovali při šetření. Na základě dostupných informací, a zejména na základě údajů poskytnutých sdružením CEPIFINE, jež ukázaly zhoršení situace výrobního odvětví Unie, však lze důvodně předpokládat, že tyto dvě společnosti byly subvencovaným dovozem rovněž nepříznivě ovlivněny. Skutečnost, že tyto dvě společnosti při šetření nespolupracovaly, tedy nebyla považována za známku toho, že by se jejich situace lišila od situace ostatních výrobců v Unii.
(466)
Výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z ČLR. Je třeba připomenout, že většina ukazatelů újmy během posuzovaného období vykazovala zápornou tendenci. Vážné dopady se projevily zejména u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti čtyř reprezentativních výrobců v Unii, jako je například ziskovost a návratnost investic, a to navzdory mírnému zlepšení v období šetření. Pokud by nebyla přijata opatření, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se s velkou pravděpodobností dále zhoršovala.
(467)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel budou na trhu Unie znovu nastoleny účinné a rovné obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní upravit ceny bezdřevého natíraného papíru tak, aby odrážely jednotlivé nákladové složky. Lze očekávat, že by výrobní odvětví Unie mohlo díky uloženým opatřením získat zpět přinejmenším část podílu na trhu, o který během posuzovaného období přišlo, což by mělo další příznivý dopad na jeho hospodářskou situaci a ziskovost.
(468)
Byl tudíž vyvozen závěr, že by uložení konečných vyrovnávacích opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
8.3. DOVOZCI A OBCHODNÍCI
(469)
Dotazníky byly zaslány čtrnácti známým dovozcům a obchodníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení a byli uvedeni v podnětu. V průběhu šetření se přihlásilo několik dalších obchodníků (ve výrobním odvětví nazývaných též „kupci“). Nakonec spolupracovalo v rámci šetření třináct společností, i když někteří z těchto respondentů poskytli pouze částečné informace. Bylo zjištěno, že dovozci působí na trhu také jako obchodníci, a proto jsou všechny tyto zúčastněné strany nadále označovány jen jako „obchodníci“.
(470)
Šetření ukázalo, že všichni obchodníci nakupovali bezdřevý natíraný papír z více zdrojů a hlavně od výrobců v Unii. Dva obchodníci vůbec nenakupovali bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR nebo jej nakupovali jen příležitostně. Deset společností, které poskytly kvantitativní informace o svých nákupech dotčeného výrobku, představovalo dohromady 47 % celkového dovozu z ČLR. Dovoz, včetně dovozu z ČLR, představoval pouze omezenou část jejich celkového podnikání a jakýkoli nepříznivý dopad navrhovaných opatření bude tudíž pravděpodobně zanedbatelný. Všichni obchodníci uvedli, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii má velmi podobnou kvalitu jako bezdřevý natíraný papír vyráběný v ČLR a navzájem jsou tyto výrobky zaměnitelné. Šetření kromě toho potvrdilo, že existuje velké množství jiných dovozních zdrojů a obchodníci se mohou přeorientovat na tyto jiné zdroje dodávek, přinejmenším v dlouhodobém výhledu.
(471)
Dva dovážející obchodníci spoléhali při svých nákupech bezdřevého natíraného papíru hlavně na čínské zdroje. Obě tyto společnosti uvedly, že budou obtížně nakupovat výrobky od výrobců v Unii, protože existují tradiční prodejní kanály v důsledku minimálních objednacích množství požadovaných výrobci a distribuční smlouvy, jež se musí dodržovat. To však přímo neovlivnilo dostupnost bezdřevého natíraného papíru od výrobců v Unii, jelikož ti měli k dispozici dostatečnou volnou kapacitu. Toto tvrzení proto muselo být odmítnuto.
(472)
Pokud jde o možnost přenést případné zvýšení nákladů na své zákazníky, všichni spolupracující obchodníci se odvolávali na značnou transparentnost cen na trhu Unie a uváděli, že by mohli zvýšit své prodejní ceny pro konečné zákazníky pouze v případě, že by se cenová úroveň v Unii obecně zvýšila. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že zamýšlený účinek vyrovnávacích cel spočívá mimo jiné ve zvýšení hladiny cen v Unii tak, aby pokrývaly náklady, se předpokládá, že dovozci by proto dokázali případné zvýšení cen způsobené vyrovnávacím clem přenést alespoň zčásti na své zákazníky. Je třeba také poznamenat, že jak je uvedeno výše, bylo zjištěno, že čínský dovoz tvoří jen velmi malou část celkového podnikání obchodníků, a proto by byl účinek vyrovnávacího cla obecně zanedbatelný. A konečně, má se také za to, že dovozci dosahují vyšší ziskovosti ze svého dalšího prodeje bezdřevého natíraného papíru nakupovaného od výrobců v ČLR, a proto by také byli schopni spokojit se s menším ziskem v důsledku toho, že by sami absorbovali alespoň částečné zvýšení nákladů.
(473)
Uložení konečných opatření by tudíž nemělo mít na dovozce a obchodníky celkově významný nepříznivý dopad.
8.4. UŽIVATELÉ
(474)
Dotazníky byly zaslány osmi známým uživatelům v Unii, kteří byli uvedeni v podnětu. Během šetření se přihlásilo několik dalších uživatelů. Dotazník úplně nebo částečně zodpovědělo celkem pět společností. Tyto společnosti sídlí po celé Unii a představují tiskařské a vydavatelské odvětví. Jelikož bylo zjištěno, že tržní podmínky a struktura nákladů jsou jiné u tiskáren než u vydavatelů, byl dopad opatření analyzován pro každou skupinu odděleně.
8.4.1. TISKÁRNY
(475)
Základní informace poskytla pouze jedna tiskárna. Podle informací, které tato tiskárna poskytla, je podíl bezdřevého natíraného papíru ve vztahu k celkovým nákladům na výrobu tiskovin poměrně vysoký. Z šetření vyplynulo, že tiskárny nakupují bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, přičemž bylo potvrzeno, že bezdřevý natíraný papír vyráběný v Unii a v ČLR má obdobnou jakost a že mezi obchodníky existuje silná cenová soutěž.
(476)
Tato tiskárna uvedla, že případné zvýšení cen bude mít významný nepříznivý vliv na její ziskovost. Bylo namítnuto, že tiskařský průmysl je již pod tlakem v důsledku strukturálního přebytku kapacity a případné zvýšení nákupních cen bezdřevého natíraného papíru by na tiskárny kladlo další tlak. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že vzhledem k malému množství čínského bezdřevého natíraného papíru používaného tiskárnami (které stále ještě většinu potřebného bezdřevého natíraného papíru nakupují od výrobců v Unii) se přímý dopad případného cla považuje za zanedbatelný. Pokud jde o obecné zvýšení cen na trhu Unie, mělo se za to, že tento nárůst cen by měl dopad na všechny hospodářské subjekty, a jeho účinek by proto byl neutrální.
8.4.2. VYDAVATELÉ
(477)
Pokud jde o vydavatelské odvětví, byly od společností obdrženy čtyři odpovědi na dotazník. Pouze jedna společnost nakupovala během období šetření menší množství bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR. Dvě z těchto společností poskytly kvantitativní údaje o své spotřebě bezdřevého natíraného papíru.
(478)
Celkově bylo zjištěno, že výrobky, ve kterých se využívá bezdřevý natíraný papír, představovaly průměrně 16 % celkového obratu těchto společností a že průměrný zisk dosažený v tomto oboru podnikání činil kolem 12 %. Dále bylo zjištěno, že těchto šest společností nakupovalo bezdřevý natíraný papír zejména od výrobců v Unii, zatímco jen jedna z nich využívala bezdřevý natíraný papír dovážený z ČLR. Další společnost začala nakupovat čínské výrobky teprve po uplynutí období šetření. Není tudíž pravděpodobné, že by uložení vyrovnávacích opatření na dovoz z ČLR mohlo mít vážný celkový dopad na vydavatelské odvětví, a to zejména vzhledem k nízkým objemům bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR, jež se v tomto odvětví používají. Kromě toho bylo zjištěno, že jsou tyto společnosti ziskové a mohly by přenést zvýšení cen na konečného zákazníka snadněji, protože je běžnější používání papíru určeného zákazníkem, kdy se používá při výrobě papír zakoupený samotným zákazníkem. A konečně, vydavatelé mají větší kupní sílu z důvodu úspor z rozsahu.
(479)
Podání předložila dvě sdružení tiskařského a vydavatelského průmyslu. Jedno se postavilo proti uložení cel, přičemž namítalo, že případné zvýšení cen by vedlo k vyšším nákladům a tím ke ztrátě konkurenceschopnosti a pracovních míst v navazujících odvětvích. Druhé zůstalo neutrální, avšak uvedlo, že by opatření mohla mít nepříznivý dopad na navazující odvětví, neboť by tiskařský průmysl mohl vlivem zvýšení cen přemístit výrobu jinam, čímž by zase vzrostl dovoz navazujících tiskařských výrobků.
(480)
Šetření ukázalo, že v rámci papírových výrobků existuje několik segmentů, co se týče očekávaného růstu, a že segment vysoce kvalitního tiskového papíru, ve kterém se bezdřevý natíraný papír především používá, stále ještě roste. Pokud jde o tvrzení, že by se ztráty přenesly na navazující trh, je toto tvrzení neurčité a nebylo podloženo žádnými informacemi nebo důkazy.
(481)
Po poskytnutí zjištění byl znovu vznesen argument o možném dopadu na navazující odvětví, který se opíral o skutečnost, že dovoz tiskařských výrobků z Číny v posledních letech rychle rostl a evidentně získal v rámci evropské spotřeby tiskařských výrobků značný podíl na trhu.
(482)
Jak bylo vysvětleno výše, byla spolupráce tiskáren omezená a na základě omezených kvantitativních informací, které byly získány, bylo zjištěno, že vzhledem k míře ziskovosti a podílu nákladů na bezdřevý natíraný papír na celkových nákladech může mít zvýšení cen na tiskárny skutečně citelný dopad. Většina tiskáren však v období šetření čínský papír přímo nenakupovala nebo nakupovala pouze ve velmi malém množství a množství čínského papíru používaného v tiskárnách je obecně nízké, a proto by byl přímý účinek cla zanedbatelný. Většina tiskáren také uvedla, že jelikož potřebují, aby dodací lhůty byly krátké, bude podíl přímých dodávek ze třetích zemí i nadále omezený.
(483)
Co se týče tvrzení o navazujících tiskařských výrobcích z Číny, je třeba poznamenat, že statistiky dovozu tiskařských výrobků pokrývají širokou škálu výrobků, které zahrnují i tiskařské výrobky, jež nejsou tištěny na bezdřevém natíraném papíře. Na základě dostupných informací nebylo možné posoudit, jak velká část výrobků dovážených z Číny je tištěna na dotčeném výrobku a co je tištěno na jiných typech papíru. Z poskytnutých informací je však známo, že tiskoviny pocházející z Číny představují speciální omezené kategorie knih, dětské knihy, kalendáře, balicí papír a pohlednice. U výrobků, u nichž je požadována aktuálnost, jako jsou časopisy vycházející každý týden či měsíc či jiné zpravodajské tiskoviny, je méně praktické, aby byly dováženy z Číny vzhledem k době nutné pro dovoz. Zatímco tisk některých tištěných výrobků je možné relokovat, existují výrobky, u nichž jsou blízkost a služby klíčové, a proto by na ně zahraniční konkurence neměla žádný vliv. Navíc i když je papír důležitou položkou nákladů v tiskařském průmyslu, jedná se rovněž o odvětví náročné na pracovní sílu, a náklady na práci proto mohou být důležitější motivací pro relokaci. Celkově však nelze vyloučit, že se zvýší dovoz výrobků tištěných na bezdřevém natíraném papíře, ale není možné nijak spolehlivě odhadnout, o jaké zvýšení by se mohlo jednat a do jaké míry by ovlivnilo konkurenceschopnost výrobců tiskovin, a jaký přímý dopad by tedy mohl nárůst cen mít na navazující tiskařské odvětví v Unii.
(484)
Z předložených informací je rovněž známo, že se tiskařský průmysl potýká se strukturálním přebytkem kapacity, což vede k neustálé restrukturalizaci odvětví. Jedním z hlavních motivů restrukturalizace byla i konsolidace výrobců papíru v rámci hodnotového řetězce. Jakékoli obtíže tiskařského průmyslu se zvyšováním cen se považují převážně za důsledek strukturálního přebytku kapacit přímo v tomto odvětví.
8.4.3. ZÁVĚR O UŽIVATELÍCH
(485)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se zdá, že dopad na uživatele v uvedených dvou odlišných odvětvích bude celkově omezený, i když na některé uživatele budou mít opatření uložená na dovoz z ČLR dopad pravděpodobně nepříznivý. Šetření kromě toho neodhalilo žádný významný dopad na uživatele, kteří nakupovali papír hlavně z jiných zdrojů než z ČLR. Většina uživatelů naopak uvedla, že jelikož pracují s krátkými dodacími lhůtami, je podíl dodávek z třetích zemí omezený. V neposlední řadě jsou obtíže tiskařského průmyslu při navyšování cen pokládány spíše za důsledek strukturálního přebytku kapacity, s nímž se tento průmysl potýká.
(486)
Uživatelé dále tvrdili, že by opatření mohla způsobit na trhu nedostatek na straně nabídky a delší dodací lhůty pro uživatele.
(487)
Zúčastněné strany, podle nichž by mohlo k případnému nedostatku na straně nabídky dojít, tento nedostatek nekvantifikovaly ani neodhadly. Uvedená tvrzení nejsou podle všeho doložena mírou využití kapacity na straně výrobců v Unii, jež v období šetření dosahovala 83 %, což znamenalo kapacitu asi jeden milion tun, která zůstala nevyužita. Nedostatek na straně nabídky je proto nepravděpodobný.
(488)
Proto byl učiněn závěr, že na základě dostupných informací je nanejvýš pravděpodobné, že účinek vyrovnávacích opatření uložených na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR nebude mít podstatný nepříznivý dopad na uživatele dotčeného výrobku.
8.5. ZÁVĚR TÝKAJÍCÍ SE ZÁJMU UNIE
(489)
Z výše uvedených skutečností by měl být vyvozen závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z ČLR.
9. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
9.1. ÚROVEŇ PRO ODSTRANĚNÍ ÚJMY
(490)
Vzhledem k přijatým závěrům o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie by měla být uložena antisubvenční opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobcům v Unii způsobené subvencovaným dovozem.
(491)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpěli výrobci v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(492)
Při výpočtu výše cla nezbytného pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by mohlo výrobní odvětví tohoto druhu přiměřeně dosáhnout v běžných podmínkách hospodářské soutěže, tzn. bez subvencovaného dovozu, z prodeje obdobného výrobku v Unii.
(493)
Žadatel požádal, aby byla cílová výše zisku stanovena nejméně na 10 %, přičemž ve svých argumentech vycházel z očekávaného ziskového rozpětí, které ve své klasifikační metodice používají nezávislé ratingové agentury, a ze ziskovosti dosahované jedním výrobcem působícím v jiném odvětví výroby papíru, které není dotčeno čínským dovozem.
(494)
Cílová výše zisku uvedená v podnětu a následné žádosti žadatele byla přezkoumána na základě odpovědí na dotazník a inspekcí na místě u reprezentativních výrobců v Unii. Bylo zjištěno, že by cílová výše zisku měla odrážet vysoké nároky na počáteční investice a riziko, jež jsou tomuto výrobnímu odvětví náročnému na kapitál vlastní, za situace, kdy by nedocházelo k dumpingovému či subvencovanému dovozu. Rovněž byly zohledněny náklady na investice do strojního zařízení. Bylo zjištěno, že ziskové rozpětí 8 % z obratu lze považovat za přiměřené minimum, jehož by mohli výrobci v Unii pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistovalo subvencování působící újmu.
(495)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobcům v Unii. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí ve výši 8 % k výrobním nákladům.
(496)
Vývozní prodej jedné ze společností ze skupiny jednoho spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl vyloučen na základě důvodů vysvětlených v 382. bodě odůvodnění.
(497)
Nutné zvýšení cen pak bylo stanoveno na základě srovnání váženého průměru dovozních cen jednotlivých druhů výrobků u vyvážejících výrobců v ČLR a újmu nepůsobící ceny příslušných druhů výrobků prodávaných během období šetření výrobci v Unii na trhu Unie. Rozdíl zjištěný tímto porovnáním byl poté vyjádřen jako procentní podíl průměrné dovozní hodnoty CIF porovnávaných druhů výrobků.
9.2. KONEČNÁ OPATŘENÍ
(498)
Na základě výše uvedených závěrů o subvencování, újmě, příčinné souvislosti a zájmech Unie a v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení se má za to, že na dovoz předmětného výrobku pocházejícího z ČLR by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na úrovni nižší z hodnot odpovídajících subvenčnímu rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(499)
Rozpětí pro odstranění újmy, subvenční rozpětí a navrhované sazby konečného vyrovnávacího cla pro ČLR, vyjádřená jako cena CIF na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Vyvážející výrobce
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Sazba vyrovnávacího cla
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
39,1 %
4 %
Všechny ostatní společnosti
12 %
39,1 %
12 %
(500)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (27) na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 235. až 245. bodě odůvodnění, poskytnuta pouze v případě jednoho programu. Příslušné dumpingové rozpětí daného spolupracujícího vyvážejícího výrobce bude v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveno. Co se týče dalších subvenčních programů, vzhledem k použití pravidla nižšího cla v paralelním antidumpingovém šetření a k výši subvencí zjištěné v tomto šetření, nebylo považováno za nutné dále zkoumat, zda a do jaké míry jsou stejné subvence vyrovnány dvakrát, jsou-li na stejný dovážený výrobek uvalena antidumpingová i antisubvenční cla.
(501)
Individuální sazby vyrovnávacího cla stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy vyjmenovanými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1 spolu se svým názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(502)
S veškerými žádostmi o použití těchto sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po vzniku nových výrobních či prodejních subjektů) je třeba se neprodleně obrátit na Komisi (28) a připojit veškeré příslušné informace, zejména pak o jakékoli změně v činnostech společnosti souvisejících s výrobou či domácím prodejem a prodejem na vývoz, která je spojena například s takovou změnou názvu nebo takovou změnou výrobních či prodejních subjektů. Nařízení bude poté podle potřeby odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností požívajících výhod individuálních celních sazeb aktualizován.
(503)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
10. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(504)
Zúčastněné strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě je zamýšleno doporučit uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz bezdřevého natíraného papíru pocházejícího z Čínské lidové republiky. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, v níž mohly podat v návaznosti na poskytnutí těchto informací stanovisko. K vyjádřením stran bylo řádně přihlédnuto a zjištění byla v případě potřeby náležitým způsobem upravena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na bezdřevý natíraný papír, což je papír, kartón nebo lepenka, natíraný na jedné nebo na obou stranách (nikoli papír, kartón nebo lepenka kraft), v listech (arších) nebo kotoučích, o plošné hmotnosti nejméně 70 g/m2, avšak nejvýše 400 g/m2, a bělosti vyšší než 84 (měřeno podle normy ISO 2470-1), v současnosti kódů KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 a ex 4810 99 90 (kódů TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 a 4810999020), pocházející z Čínské lidové republiky.
Konečné vyrovnávací clo se nevztahuje na kotouče vhodné pro použití v kotoučových tiskařských strojích. Kotouče vhodné pro použití v kotoučových strojích jsou definovány jako kotouče, které při zkoušce ISO podle normy ISO 3783:2006 na určení pevnosti v tahu metodou vzrůstající rychlosti za použití zkušebního přístroje IGT (elektrického modelu) vykáží výsledek nižší než 30 N/m v příčném směru (cross-direction, CD) a výsledek nižší než 50 N/m v podélném směru výroby na stroji (machine direction, MD). Konečné vyrovnávací clo se rovněž nevztahuje na vícevrstvý papír a vícevrstvý kartón a lepenku.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Společnost
Sazba vyrovnávacího cla
Doplňkový kód TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, město Čen-tiang, provincie Ťiang-su, ČLR; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, město Su-čou, provincie Ťiang-su, ČLR
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, město Šou-kuang, provincie Šan-tung, ČLR
4 %
B013
Všechny ostatní společnosti
12 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. května 2011.
32011R0452
L 128/18
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 452/2011
od 6. svibnja 2011.
o uvođenju konačne antisubvencijske pristojbe na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 15. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija („Komisija”) nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. POKRETANJE POSTUPKA
(1)
Komisija je 17. travnja 2010. objavila obavijest u Službenom listu Europske unije (2) („obavijest o pokretanju postupka”) o pokretanju postupka protiv subvencioniranog uvoza u pogledu uvoza u Uniju premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „dotična zemlja”).
(2)
Postupak protiv subvencioniranog uvoza pokrenut je nakon zahtjeva koji je 4. ožujka 2010. podnio CEPIFINE, Europsko udruženje proizvođača finog papira („podnositelj pritužbe”), u ime proizvođača koji predstavljaju veći udio, u ovom slučaju više od 25 % ukupne proizvodnje premazanog finog papira u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaze prima facie o subvencioniranju premazanog finog papira i materijalnoj šteti koja iz tog subvencioniranja proizlazi, što se smatralo dostatnim za opravdanje pokretanja postupka.
(3)
Prije pokretanja postupka te u skladu s člankom 10. stavkom 7. Osnovne uredbe, Komisija je obavijestila vladu NRK-a („kineska vlada”) da je zaprimila valjano dokumentirani zahtjev koji tvrdi da je subvencionirani uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz NRK-a uzrokovao materijalnu štetu industriji Unije. Kineska vlada je pozvana na savjetovanja radi objašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja. Kineska vlada je prihvatila ponuđena savjetovanja i savjetovanja su kasnije održana. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Međutim, u obzir su uzeti komentari tijela kineske vlade u pogledu navoda sadržanih u pritužbi o nemogućnosti kompenzacije programâ. Nakon savjetovanja zaprimljeni su podnesci kineske vlade.
1.2. ANTIDAMPINŠKI POSTUPAK
(4)
Komisija je 18. veljače 2010. u Službenom listu Europske unije (3) objavila obavijest o pokretanju antidampinškog postupka o uvozu u Uniju premazanog finog papira podrijetlom iz NRK-a.
(5)
Komisija je 17. studenoga 2010. Uredbom (EU) br. 1042/10 (4) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz NRK-a.
(6)
Analize štete provedene u ovom antisubvencijskom i istovremenom antidampinškom postupku su jednake, budući da su definicija industrije Unije, reprezentativni proizvođači u Uniji i razdoblje ispitnog postupka isti u oba ispitna postupka. Zbog toga su komentari o aspektima štete izneseni u oba ova ispitna postupka uzeti u obzir u oba ispitna postupka.
1.3. STRANE NA KOJE SE ODNOSI POSTUPAK
(7)
Komisija je o pokretanju postupka službeno obavijestila podnositelja pritužbe, ostale poznate proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike u NRK-u i jedno udruženje proizvođača papira, predstavnike dotičnih zemalja, te poznate uvoznike i korisnike. Zainteresirane stranke dobile su priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka.
(8)
S obzirom na naočigled veliki broj proizvođača izvoznika iz NRK-a, proizvođača iz Unije i nepovezanih uvoznika, u obavijesti o pokretanju postupka predviđen je odabir uzoraka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Kako bi se Komisiji omogućilo odlučivanje o tome treba li provesti odabir uzoraka ili ne te, ako su, sam odabir uzoraka, svi poznati proizvođači izvoznici i njihovo poznato udruženje proizvođača papira, svi poznati proizvođači iz Unije i nepovezani uvoznici zamoljeni da se jave Komisiji i dostave, kako je navedeno u obavijesti o pokretanju postupka, osnovne podatke o svojim aktivnostima povezanima s dotičnim proizvodom (kako je definiran niže u odjeljku 2.1.) tijekom razdoblja od 1. siječnja 2009. do 31. prosinca 2009. Zatraženo je mišljenje i od tijela NRK-a.
(9)
Kako je objašnjeno niže u uvodnoj izjavi 51., dvije skupine proizvođača izvoznika iz NRK-a dostavile su zatražene podatke i pristale na uključenje u uzorak. Na temelju gore navedenog, odlučeno je da odabir uzoraka za proizvođače izvoznike u NRK-u nije potreban.
(10)
Kako je objašnjeno niže u uvodnoj izjavi 53., odlučeno je da odabir uzoraka za proizvođače iz Unije nije potreban.
(11)
Kako je objašnjeno niže u uvodnoj izjavi 54., odlučeno je da odabir uzoraka za nepovezane uvoznike nije potreban.
(12)
Komisija je poslala upitnike svim strankama za koje je poznato da se na njih odnosi postupak te svim drugim strankama koje su to zatražile u rokovima određenima u obavijesti o pokretanju postupka, točnije podnositelju pritužbe, ostalim poznatim proizvođačima iz Unije, poznatim proizvođačima izvoznicima iz NRK-a i udruženju proizvođača, predstavnicima dotične zemlje, poznatim uvoznicima i poznatim korisnicima.
(13)
Odgovori na upitnike i ostali podnesci dobiveni su od dviju skupina kineskih proizvođača izvoznika, CEPIFINE, četiri proizvođača podnositelja pritužbe iz Unije i još jednog proizvođača iz Unije, 13 nepovezanih uvoznika i trgovaca, 5 korisnika i jednog udruženja iz tiskarske industrije.
(14)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje je smatrala neophodnima za utvrđivanje subvencioniranja, nastale štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere obavljeni su u prostorijama sljedećih državnih tijela i trgovačkih društava:
(a)
Vlada Narodne Republike Kine
-
kinesko Ministarstvo trgovine, Peking, Kina
(b)
Proizvođači i udruženje iz Unije
-
CEPIFINE, Bruxelles, Belgija
-
Sappi Fine Paper Europe, Bruxelles, Belgija
-
LECTA Group (CARTIERE DEL GARDA SpA, Riva del Garda, Italija, CONDAT SAS, Le Plessis Robinson, Francuska i TORRASPAPEL, S.A., Barcelona, Španjolska), Barcelona, Španjolska
-
Burgo Group SpA, Altavilla Vicentina, Italija i s tim trgovačkim društvom povezana društva Burgo Distribuzione srl, Milano, Italija i Ebix sa, Barcelona, Španjolska
-
Papierfabrik Scheufelen GmbH, Lenningen, Njemačka
(c)
Proizvođači izvoznici u NRK-u
(1)
Sinar Mas Paper (China) Investment Co. Ltd, holding društvo skupina Asia Pulp & Paper Group („APP”)
-
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Provincija, NRK
-
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Provincija, NRK
-
Ningbo Zhonghua Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Provincija, NRK
-
Ningbo Asia Pulp & Paper Co., Ltd, Ningbo City, Zhejiang Provincija, NRK
(2)
Chenming Paper Group („Chenming”)
-
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
-
Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
(d)
Uvoznici iz Unije
-
Cartaria Subalpina, Torino, Italija
-
Paperlinx, Northampton, UK
1.4. RAZDOBLJE ISPITNOG POSTUPKA I RAZMATRANO RAZDOBLJE
(15)
Ispitni postupak o subvencioniranju i šteti obuhvatio je razdoblje od 1. siječnja 2009. do 31. prosinca 2009. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja važnih za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2006. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
2.1. DOTIČNI PROIZVOD
(16)
Dotični proizvod je premazani fini papir, tj. papir ili karton premazan s jedne ili obje strane (isključujući kraft papir i kraft karton), bilo u listovima ili svitcima, čija je težina 70 g/m2 ili više, a da ne prelazi 400 g/m2 i svjetlina veća od 84 (izmjereno u skladu s metodom ISO 2470-1), podrijetlom iz NRK-a („dotični proizvod” ili „PFP”) trenutačno obuhvaćen oznakama KN ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 i ex 4810 99 90.
(17)
PFP je papir i karton visoke kvalitete koji se općenito koristi za tisak materijala za čitanje poput časopisa, kataloga, godišnjih izvješća ili godišnjaka. Dotični proizvod uključuje i listove i svitke pogodne za korištenje u strojevima za tisak iz arka (konfiguracija „CutStar”). Svitci pogodni za korištenje u strojevima za tisak iz arka (svitci za rezanje) izrađeni su tako da ih prije tiska treba izrezati u dijelove, zbog čega se smatra da mogu zamijeniti listove i izravno im konkurirati.
(18)
Dotični proizvod ne uključuje svitke pogodne za korištenje u strojevima za tisak iz role. Svitci pogodni za korištenje u strojevima za tisak iz role definiraju se kao oni svitci koji, kad se u skladu s normom testiranja ISO 3783:2006 utvrđuje njihova otpornost na čupanje - metoda povećanja brzine korištenjem uređaja IGT (električni model), daju rezultat manji od 30 N/m kad se ispituje u poprečnom smjeru toka vlakanaca i rezultat manji od 50 N/m kad se ispituje u smjeru proizvodnje papira. Također, suprotno od svitaka koji se koriste u strojevima za tisak iz arka, svitci za korištenje u strojevima za tisak iz role obično se umeću izravno u strojeve za tisak, bez prethodnog rezanja u dijelove.
(19)
Jedna je stranka tvrdila da je opseg proizvoda u ispitnom postupku preusko definiran i da bi trebalo uključiti i svitke PFP-a pogodnog za tisak iz role. Tvrdila je da svitci za tisak iz role i oni uključeni u opseg trenutačnog ispitnog postupka (svitci za rezanje i listovi) imaju jednaka osnovna tehnička i fizička svojstva te da se međusobno ne razlikuju. Nadalje, stranka je tvrdila da se i jedna i druga vrsta koriste za tisak visoke kvalitete i da su zbog toga u određenoj mjeri međusobno zamjenjive.
(20)
Međutim, suprotno gore navedenoj tvrdnji, ispitni postupak potvrdio je da uistinu postoje razlike u tehničkim i fizičkim svojstvima poput vlažnosti i krutosti između papira koji se koristi za tisak iz role i papira koji se koristi za tisak iz arka. Ispitni je postupak potvrdio i da su tehnička svojstva navedena gore u uvodnoj izjavi 18. jedinstvena za svitke prigodne za korištenje u strojevima za tisak iz role. Zbog tih razlika papir koji se koristi u tisku iz role i papir koji se koristi u tisku iz arka nisu pogodni za istu vrstu tiskarskog stroja te zbog toga nisu međusobno zamjenjivi. Naglašava se da su se sve stranke suglasile da su te dvije vrste papira razlikuju prema površinskoj i vlačnoj čvrstoći.
(21)
Nadalje, ista je stranka tvrdila da kupci smatraju PFP u obliku listova, svitaka za rezanje i svitaka koje ne treba rezati jedinstvenim tržištem i da se stoga te vrste distribuiraju putem istih kanala. Različita tehnička svojstva vidljiva su jedino u manjim razlikama u cijeni između tih skupina proizvoda.
(22)
Međutim, ispitni postupak pokazao je da su te dvije vrste svitaka međusobno nezamjenjive i s ekonomskoga gledišta jer se svitci za tisak iz role koriste za tisak velikih naklada, općenito izrađuju po narudžbi i moraju biti dostavljeni točno na vrijeme, što znači da te proizvode ne skladište posrednici, već se dostavljaju izravno krajnjim korisnicima, tj. i prodaju se putem drukčijih kanala nego svitci koji se koriste za tisak iz arka. Razlike u postupku proizvodnje i ekonomiji razmjera u postupku tiska odražavaju se u očitim razlikama u cijeni.
(23)
Nadalje, tijekom razmatranog razdoblja iz NRK-a nisu uvezeni svitci za korištenje u strojevima za tisak iz role. Također se može smatrati da nije vjerojatno da bi se ti proizvodi uvozili u budućnosti jer nabava tih proizvoda s velike udaljenosti nije ekonomski održiva zbog razloga spomenutih u prethodnoj uvodnoj izjavi.
(24)
Na temelju toga, te su tvrdnje odbačene.
(25)
Ista je stranka tvrdila da otpornost na čupanje nije primjereno tehničko svojstvo na temelju kojeg se utvrđuje razlika između proizvodâ jer bi to ispitivanje bilo opće prirode, a na njegove bi rezultate mogla utjecati vlažnost papira koji se ispituje. Ista je stranka nadalje tvrdila da je na temelju drugih ispitivanja provedenih u njezinom vlastitom laboratoriju koji su mjerili otpornost na čupanje svitaka za tisak iz role koje su proizveli proizvođači iz Unije vidljivo da ti proizvodi ne bi bili obuhvaćeni trenutačnom definicijom proizvoda, što bi ukazivalo na to da kriterij „otpornosti na čupanje” nije primjeren za utvrđivanje razlike između PFP-a koji se koristi za tisak iz role i onog koji se koristi za tisak iz arka. S tim je dokazom stranka tvrdila da je isključenje svitaka za tisak iz role izvršeno proizvoljno.
(26)
Nisu dostavljeni nikakvi dokazi u pogledu tvrdnje da vlažnost papira može utjecati na pouzdanost rezultata ispitivanja za normu ISO 3783:2006.
(27)
Rezultati ispitivanja koje je predočio proizvođač izvoznik sastojali su se od sažetka rezultata ispitivanja koja su provedena u njegovom vlastitom laboratoriju. Ključno, rezultati nisu učinjeni dostupnima za inspekciju i komentare drugih zainteresiranih stranaka, posebno industrije Unije, niti je proizvođač izvoznik za ta ispitivanja dostavio smisleni sažetak koji nije povjerljive prirode unatoč višekratnom podsjećanju.
(28)
Nakon objave, proizvođač izvoznik nije dostavio dodatne detaljnije podatke koji bi mogli pomoći u procjeni pouzdanosti ispitivanja. Budući da nije dostavljena inačica ovog ispitivanja koja nije povjerljive prirode, trgovačka društva čiji su svitci za tisak iz role navodno ispitivani nisu mogla odgovoriti na zaključke ispitivanja. Komisija stoga nije mogla objektivno provjeriti jesu li podneseni rezultati ispitivanja pouzdani i točni i može li se u njih pouzdati za potrebe ispitivanja. Na temelju podataka dostupnih Komisiji, objektivnost i pouzdanost ispitivanja smatrala se nedovoljnom jer se ti podaci povjerljive prirode nisu mogli radi provjere usporediti s bilo kojim pouzdanim izvorima.
(29)
Nakon objave nalaza, isti proizvođač izvoznik je predočio rezultate još jednog ispitivanja kojeg je u njegovo ime proveo vanjski testni laboratorij i ponovio da je PFP koji se koristi za tisak iz role bio proizvoljno isključen iz opsega ispitnog postupka. Izvješće o ispitivanju navelo je da je otpornost na čupanje izmjerena na 25 uzoraka svitaka za tisak iz role koje je dostavio proizvođač izvoznik i označio ih za laboratorij kao uzorke papira koje su proizveli proizvođači iz Unije. Prema tom izvješću, ni jedan uzorak papira nije ispunjavao oba kriterija navedena gore u uvodnoj izjavi 18.
(30)
Razmatranje izvješća o ispitivanju ukazalo je na to, kao prvo, da se izvješće o ispitivanju vanjskog laboratorija odnosilo uglavnom na proizvode za koje su ti rezultati bili nevažni jer velika većina ispitanih uzoraka nisu zapravo bili svitci za tisak iz role; drugo, izvješće o ispitivanju odnosilo se na proizvode koji nisu bili dovoljno identificirani, budući da se iz izvješća o ispitivanju nije moglo utvrditi je li ispitani papir bio za tisak iz arka ili tisak iz role jer je marka papira navedena u izvješću postojala u oba oblika. Nadalje, izvješće o ispitivanju nije dalo nikakvo jamstvo da su navedeni uzorkovani svitci doista bili oni koji su ispitani.
(31)
Kao odgovor na izvješće o ispitivanju vanjskog laboratorija, podnositelj pritužbe dostavio je rezultate ispitivanja koje je proveo jedan proizvođač u Uniji na istim uzorcima svitaka za tisak iz role koje je navodno ispitao vanjski laboratorij. To je ispitivanje dalo drukčije rezultate. Podnositelj pritužbe je pripisao razlike mogućim drukčijim uvjetima ispitivanja i stoga mogućoj nesukladnosti s ISO 3783:2006 normom, tj. normom prema kojoj se otpornost na čupanje određena u uvodnoj izjavi 16. Privremene uredbe treba mjeriti.
(32)
Nakon objave konačnih nalaza, proizvođač izvoznik je osporio objektivnost Komisije prilikom odbacivanja rezultata ispitivanja vanjskog laboratorija. Tvrdio je da je ispitivanje obavio neovisni stručnjak naslijepo i u skladu s relevantnim ISO normama. Dostavio je izjavu pod prisegom svojeg upravitelja kojom se objašnjava postupak nabave uzoraka korištenih u ispitivanju kako bi se dokazala neovisnost, ispravnost i reprezentativnost ispitivanja.
(33)
Prvo, objektivnost izvješća vanjskog laboratorija o ispitivanju Komisija nije nikad dovela u pitanje i u tom pogledu je nebitno da je ispitivanje provedeno naslijepo. S druge strane, iskazane su sumnje u pogledu izbora i podrijetla ispitanih uzoraka, a ne samoga ispitivanja. Argumenti proizvođača izvoznika nisu uklonili te sumnje jer nisu bili potpuni i bili su nejasni s nekoliko aspekata, na primjer, za uključivanje proizvoda koji nisu svitci za tisak iz role tvrdilo se da je posljedica administrativnih pogrešaka ili se tvrdilo da su dobavljači pogriješili i dostavili pogrešne uzorke.
(34)
Budući da niti podrijetlo nit uzorci navodno ispitanih proizvoda nisu bili jasni i rezultati ispitivanja različitih strana su bili proturječni, smatralo se da predočeno izvješće vanjskog laboratorija o ispitivanju koje je obavljeno u ime kineskog proizvođača izvoznika nije uvjerljivo dokazalo da ispitivanje otpornosti na čupanje nije bilo prikladno za razlikovanje između PFP-a prikladnog za korištenje u tisku iz role s jedne strane i PFP-a prikladnog za korištenje u tisku iz arka s druge strane. Posljedično, izvješće o ispitivanju nije dokazalo da je PFP koji se koristi u tisku iz role bio proizvoljno isključen iz opsega ispitnog postupka.
(35)
U pogledu važnosti otpornosti na čupanje kao kriterija razlikovanja za svitke prikladne za tisak iz role, podsjeća se da se u definiciji proizvoda te dvije skupine proizvoda razlikuju jedna od druge na temelju, između ostalog, korištenja proizvoda, tj. je li proizvod prikladan za korištenje u tisku iz role ili u tisku iz arka kako je određeno zahtjevima tiskarskih strojeva na kojima se oni koriste, što se odražava, između ostalog, u svojstvu otpornosti na čupanje. Nadalje, naglašava se da je otpornost na čupanje samo jedno od svojstava koje razlikuje PFP prikladan za korištenje u tisku iz role i PFP za korištenje u tisku iz arka; uvodne izjave 18. i 20. gore određuju dodatne kriterije koje dotični proizvođač izvoznik nije osporio. Jedna je stranka tvrdila da vlažnost kako je definirana u uvodnoj izjavi 20. nije posebno osnovno svojstvo prema kojem bi se razlikovali proizvodi. Međutim, tijekom ispitnog postupka u tom pogledu su ostale stranke iznijele različite tvrdnje. U svakom slučaju, utvrđeno je da su krutost i otpornost na čupanje najvažniji čimbenici.
(36)
Podnositelj pritužbe je u svojem odgovoru u podnesku priznao da mogu postojati svitci koji ne ispunjavaju u potpunosti kriterije za otpornost na čupanje navedene gore u uvodnoj izjavi 18., ali koji bi se svejedno mogli koristiti u tisku iz role. Međutim, ostao je pri svojem stavu da je otpornost na čupanje jedini test prema kojem se može sa sigurnošću odrediti je li svitak doista prikladan za tisak iz role, tj. ako svitak ispunjava kriterije za otpornost na čupanje navedene gore u uvodnoj izjavi 18., onda je sigurno svitak za tisak iz role.
(37)
U prilog gornjim tvrdnjama o otpornosti na čupanje proizvođač izvoznik se pozvao na argumente koje je iznio jedan od proizvođača podnositelja pritužbe iz Unije u antidampinškim i antisubvencijskim ispitnim postupcima u SAD-u u kojima je proizvođač iz Unije navodno priznao da se svitci za tisak iz role ne mogu razlikovati na temelju testa otpornosti na čupanje ili bilo kojim drugim mjerenjem.
(38)
Podnositelj pritužbe je osporio te tvrdnje proizvođača izvoznika i tvrdio je da, suprotno od onoga što se tvrdilo, iz postupaka u SAD-u slijedi da postoji jasna razlika između svitaka za tisak iz role i PFP-a.
(39)
Prvo, treba naglasiti da su tvrdnje na koje upućuje proizvođač izvoznik iznesene u ispitnim postupcima u drugim pravnim sustavima i iznijele su ih stranke različite od onih u ovom postupku te stoga nisu bitne. Drugo, tijela SAD-a u spomenutim ispitnim postupcima zaključila su da postoji jasna razlika između s jedne strane PFP-a koji se koristi za tisak iz arka i s druge strane svitaka prikladnih za korištenje u tisku iz role. Svitci za rezanje smatrali su se polugotovim proizvodima, dok se svitci prikladni za tisak iz role nisu smatrali dotičnim proizvodom. Tijela SAD-a nisu izričito definirala svitke za tisak iz role u svojoj definiciji opsega proizvoda. Zbog toga kriterij otpornosti na čupanje nije bio bitan u definiciji opsega proizvoda u spomenutim ispitnim postupcima.
(40)
Na temelju gornjih komentara, za tehničko svojstvo „otpornosti na čupanje” potvrđeno je da je pouzdano svojstvo za opisivanje PFP-a prikladnog za korištenje u tisku iz role.
(41)
Izneseni komentari su međutim također otkrili da postoje svitci koji se mogu koristiti u tisku iz role čak i ako ne ispunjavaju u potpunosti sve kriterije za otpornost na čupanje. Zbog toga se smatralo potrebnim dodatno precizirati definiciju svitaka prikladnih za tisak iz role.
(42)
Kako bi se uveo dodatni kriterij za razlikovanje svitaka za tisak iz role koji ne ispunjavaju u potpunosti sve kriterije otpornosti na čupanje, podnositelj pritužbe je predložio da se svitkom za tisak iz role treba smatrati svitak koji ne prolazi sasvim na testu otpornosti na čupanje, ali ima unutarnju veličinu jezgre manju od 80 mm.
(43)
Kineska vlada i proizvođač izvoznik tvrdili su da dodavanje veličine jezgre kao novog elementa u definiciji proizvoda predstavlja reviziju definicije svitaka za tisak iz role i stoga dotičnog proizvoda. Također su tvrdili da unutarnja veličina jezgre nije prikladan kriterij jer postoje svitci za tisak iz role s veličinom jezgre većom od 80 mm i svitci za rezanje s veličinom jezgre manjom od 80 mm.
(44)
Komisija je nastojala detaljnije precizirati definiciju svitaka prikladnih za korištenje u tisku iz role i dati dodatna pojašnjenja radi jasnijeg razlučivanja između dotičnog proizvoda i drugih proizvoda, također s ciljem sprečavanja mogućnosti izbjegavanja mjera. Pruženi dokazi o prikladnosti veličine jezgre kao zamjenskog kriterija u definiciji pokazali su međutim da bi taj kriterij doveo do mogućeg isključenja iz mjera dotičnog proizvoda, tj. svitaka za rezanje s veličinom jezgre manjom od 80 mm. Stoga je taj kriterij za definiranje svitaka prikladnih za korištenje u tisku iz role napušten.
(45)
Gore navedeno ne dovodi u pitanje pouzdanost metode po kojoj su svitci prikladni za korištenje u tisku iz role bili isključeni iz opsega ispitnog postupka kako je tvrdila kineska skupina proizvođača izvoznika.
(46)
Tijekom ispitnog postupka, određene stranke su tvrdile i da bi višeslojni papir i višeslojni karton, kako su definirani u uvodnoj izjavi 47., također trebalo isključiti iz opsega ispitnog postupka. Te su stranke tvrdile da višeslojni papir i višeslojni karton imaju drukčija fizička svojstva, kao što su više slojeva, veća krutost i manja gustoća, te da imaju drukčiju konačnu upotrebu s obzirom na to da se obično koriste za izradu složivih kutija i u pakiranju. Konačno, te su stranke tvrdile da se razlika između jednoslojnog i višeslojnog papira i kartona lako može utvrditi na temelju njihovog fizičkog izgleda.
(47)
Višeslojni papir i višeslojni karton su, kako je definirano u objašnjenjima Harmoniziranog sustava o podbroju 4805., proizvodi koji se proizvode tako da se jedan uz drugi pritisnu dva ili više slojeva vlažne papirne mase, od kojih barem jedan ima svojstva različita od ostalih. Te bi razlike u svojstvima mogle biti u prirodi korištene papirne mase (npr. reciklirani otpad), načinu njezine proizvodnje (npr. mehanički ili kemijski) ili, ako su papirne mase iste prirode i proizvedene na isti način, stupnju prerade (npr. nebijeljena, bijeljena ili obojena).
(48)
Ispitni je postupak pokazao da višeslojni papir i karton doista imaju neka različita fizička i tehnička svojstva; točnije, sastavljeni su od nekoliko slojeva papirne mase, što povećava krutost. Način proizvodnje višeslojnog papira i kartona nije isti jer je za njega potreban drukčiji stroj za papir od onog koji se koristi za proizvodnju PFP-a, s obzirom na to da se u postupku proizvodnje višeslojnog papira i kartona od više slojeva papirne mase tvori jedan proizvod. Konačno, višeslojni papir i karton služe za drukčije svrhe (uglavnom pakiranje) u usporedbi s PFP-om koji se koristi za visoko kvalitetan tisak promotivnog materijala, časopisa itd. Stoga se višeslojni papir i karton, kako su definirani u uvodnoj izjavi 47., ne smatraju dotičnim proizvodom. Slijedom toga, navedene oznake KN koje obuhvaćaju uvoz višeslojnog papira i višeslojnog kartona isključene su iz opsega ispitnog postupka.
(49)
Konačno, jedan kineski proizvođač tvrdio je da bi takozvani „karton” trebalo isključiti iz opsega ispitnog postupka jer nije obuhvaćen definicijom finog papira (bilo premazanog ili ne) zbog navodnih razlika u njegovoj težini, debljini i krutosti. Utvrđeno je da se naziv „karton” općenito koristi za papir veće gustoće zbog čega je takav papir općenito teži, tj. „karton” se uobičajeno definira kao papir temeljne težine veće od 224 g/m2. Međutim, ispitni postupak pokazao je da razlika u težini nema značajan utjecaj na preostala fizička i tehnička svojstva i krajnju upotrebu koji bi karton učinili različitim od dotičnog proizvoda. Također se napominje da je, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 16., sav PFP težine 70 g/m2 ili veće, ali ne veće od 400 g/m2 izričito uključen u definiciju dotičnog proizvoda. Stoga se za karton smatra da jest „dotični proizvod”.
2.1.1. ISTOVJETNI PROIZVOD
(50)
Utvrđeno je da dotični proizvod, proizvod koji se proizvodi i prodaje na domaćem tržištu NRK-a, kao i proizvod koji u Uniji proizvode i prodaju proizvođači iz Unije, imaju ista osnovna fizička i tehnička svojstva, kao i istu osnovnu upotrebu. Stoga se ti proizvodi smatraju „istovjetnima” u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe.
3. ODABIR UZORAKA
3.1. ODABIR UZORAKA ZA PROIZVOĐAČE IZVOZNIKE IZ NRK-A
(51)
Samo su se dvije skupine proizvođača izvoznika u NRK-u javile i odgovorile na zahtjev za podacima za odabir uzoraka iz obavijesti o pokretanju postupka. Jedna skupina (Chenming) predstavlja 2 povezana proizvođača izvoznika, dok druga skupina (APP) predstavlja njih četiri. Proizvođači izvoznici koji surađuju predstavljaju ukupni izvoz dotičnog proizvoda iz NRK-a u Uniju. Komisija je pod tim okolnostima odlučila da odabir uzoraka za proizvođače izvoznike u NRK-u nije potreban.
(52)
Za dva od četiri povezana proizvođača izvoznika iz APP skupine utvrđeno je da proizvode samo višeslojni karton naveden gore u uvodnoj izjavi 47. U vezi s tim podsjeća se da je zaključeno da bi višeslojni karton trebalo isključiti iz opsega proizvoda trenutačnog ispitnog postupka. Također se podsjeća da je višeslojni karton isključen iz opsega proizvoda istovremenog antidampinškog postupka. Stoga se zaključuje da se na dva povezana proizvođača izvoznika za koje je utvrđeno da proizvode samo višeslojni karton ne odnosi trenutačni postupak. Stoga se nalazi u ovoj Uredbi ne temelje na njihovim podacima.
3.2. ODABIR UZORAKA PROIZVOĐAČA IZ UNIJE
(53)
S obzirom na potencijalno velik broj proizvođača iz Unije, odabir uzoraka bio je predviđen u obavijesti o pokretanju postupka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Međutim, nakon ispitivanja dostavljenih podataka i s obzirom na to da su se samo četiri proizvođača iz Unije javila u rokovima određenima u obavijesti o pokretanju postupka, odlučeno je da odabir uzoraka nije potreban. Za ta četiri proizvođača (koja obuhvaćaju 61 % ukupne proizvodnje) smatralo se da su reprezentativni za industriju Unije kako je definirana u uvodnoj izjavi 372. Podaci koje su dostavila četiri trgovačka društva provjereni su na licu mjesta i korišteni kao mikropokazatelji kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 386.
3.3. ODABIR UZORAKA NEPOVEZANIH UVOZNIKA
(54)
S obzirom na potencijalno velik broj uvoznika, odabir uzoraka bio je za njih predviđen u obavijesti o pokretanju postupka u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe. Međutim, nakon pregleda dostavljenih podataka, a s obzirom na mali broj uvoznika koji su izrazili spremnost na suradnju, odlučeno je da odabir uzoraka nije potreban.
4. SUBVENCIONIRANJE
4.1. UVODNE NAPOMENE
(55)
Podsjeća se da su i kineska vlada i četiri kineska proizvođača izvoznika dostavili odgovore na upitnik i prihvatili posjete na licu mjesta radi provjere odgovora.
(56)
U odnosu na kinesku vladu, nakon dostave odgovora na upitnik, Komisija je kineskoj strani poslala tri pisma za dopunu podataka i pismo najave posjeta. Komisija je kineskoj vladi ostavila dovoljno vremena za pripremu i podnošenje prigovora kad god je to zatraženo i bilo opravdano. Kineskoj vladi su odobrena doista značajna produljenja rokova, tj. dvotjedno produljenje za odgovor na upitnik, što je bio ukupni rok od 49 dana za podnošenje odgovora na upitnik, i tri tjedna za odgovor na prvo pismo za dopunu podataka, što je bio ukupni rok od 40 dana.
(57)
Prije posjeta radi provjere na licu mjesta, kineska vlada je zatražila od Komisije pružanje dodatnih podataka u pisanom obliku, posebno popisa svih pitanja koja planira postaviti tijekom provjere te popis vladinih tijela za koje se očekuje da će sudjelovati u posjetu radi provjere na licu mjesta. U izostanku istih, tvrdilo se da Komisija ne bi ispunila svoje obveze istražnog tijela kako je određeno u Sporazumu o subvencijama i kompenzacijskim mjerama („SCM sporazum”), a posebno onih sadržanih u stavku 8. Priloga VI. Kineska vlada je također navela da zbog nedostatka takvih podataka ne bi mogla jamčiti ishod provjere.
(58)
Uzimajući u obzir sve, Komisija se nije složila sa zahtjevom kineske vlade. U tom pogledu naglašava se da je Komisija ispunila sve relevantne uvjete stavka 8. u Prilogu VI. SCM sporazumu, kao i članka 26. Osnovne uredbe. Detaljno pismo najave posjeta poslano je kineskoj vladi koje je potvrdilo raspored (dane i skupine programa koje treba raspraviti po danima posjeta) te zatražilo prisutnost tijela odgovornih za relevantne programe i prisutnost službenih osoba uključenih u pripremi podnesaka kineske vlade. Komisija je prije posjeta radi provjere na licu mjesta također objasnila da samo kineska vlada zna koja su tijela odgovorna za programe pod ispitnim postupkom, kao i koje su službene osobe najprimjerenije za sudjelovanje u posjetu i odgovaranje na pitanja. U pogledu popisa konkretnih pitanja, Komisija je prije i tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta objasnila da takav popis ne zahtijevaju WTO ili propisi EU i da je svrha ispitnog postupka provjera odgovora kineske vlade na upitnik i relevantnih naknadnih podnesaka; stoga bi provjera slijedila strukturu tih dokumenata. Komisija bi također nastojala prikupiti i razjasniti dodatne podatke potrebne za postupke u tijeku, ali precizna pitanja u tom kontekstu ovisila bi o odgovorima kineske vlade na početnu provjeru njezinih odgovora. Kineskoj je vladi također dano do znanja prije posjeta radi provjere na licu mjesta da bi odbijanje pružanja potrebnih podataka ili odbijanje pomaganja ispitnom tijelu u provjeri podataka za koje se smatra da su potrebni za potrebe postupka moglo ozbiljno ugroziti ispitni proces. Kinesku vladu se također podsjetilo na posljedice odredaba članka 28. Osnovne uredbe.
(59)
Tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta kineskom Ministarstvu trgovine u Pekingu, Komisija je nastojala provjeriti podatke pružene na temelju pratećih dokumenata, a koji su korišteni za pripremu odgovora kineske vlade, u skladu s odredbama članaka 11. i 26. Osnovne uredbe. Pritom je Komisija došla do privremenog zaključka da nedostatak podataka i dostupnih pratećih dokumenata nije omogućio odgovarajuću provjeru odgovora na upitnik. Štoviše, određeni podaci nisu uopće dostavljeni, makar su izričito zatraženi, a određena pitanja nisu odgovorena. Kineskoj vladi je ukazano na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i 6. Osnovne uredbe.
(60)
Kineska je vlada tvrdila da bi ispitno tijelo trebalo odrediti nužnost podataka na razuman način koji neće predstavljati zloporabu prava. Također se tvrdilo, čak ako se smatra da podaci nisu idealni u svim aspektima, da ih se ne treba zanemariti. Na temelju gornjih argumenata kineska je vlada tvrdila da je surađivala u skladu sa svojim mogućnostima i da su njezini odgovori na upitnik potpuni. Također se tvrdilo da je posjet radi provjere na licu mjesta bio loše isplaniran jer pismo najave posjeta nije jasno dalo do znanja što će se provjeravati, a Komisija nije provela posebne posjete radi provjere u svakom vladinom tijelu. Također se tvrdilo da je Komisija nametnula nerazumni teret kineskoj vladi tražeći nebitne i nepotrebne podatke.
(61)
U pogledu programa posjeta radi provjere na licu mjesta, podsjeća se da je kineska vlada pristala na raspored, tijek i mjesto posjeta. Uistinu, o rasporedu posjeta radi provjere na licu mjesta raspravljeno je u kolovozu 2010. Komisija je prvotno predložila da se posjeti radi provjere na licu mjesta održe prvog tjedna u listopadu 2010., a naknadno je izmijenila svoj prijedlog dvaput, na temelju kineskih zahtjeva, prvotno za drugi tjedan u listopadu 2010. i konačno za treći tjedan u listopadu 2010. Stoga nema osnove za bilo kakve pritužbe na vrijeme posjeta radi provjere na licu mjesta jer je Komisija u potpunosti uzela u obzir bilo koji dovoljno opravdani zahtjev kineske vlade. U pogledu zatraženih podataka, naglašava se da kineska vlada nikada nije osporila oblik upitnika ili način na koji su podaci zatraženi. Kinesko Ministarstvo trgovine dostavilo je odgovor na upitnik i naknadne prigovore u ime kineske vlade. Komisija je zatražila podatke za koje se smatralo da su nužni za potrebe reprezentativnih nalaza i ostala je ustrajna u svojem zahtjevu tražeći iste podatke tijekom ispitnog procesa i tražeći od kineske vlade razjašnjenje podnesenih podataka i implikacija tih podataka za programe pod ispitnim postupkom.
4.2. SPECIFIČNI PROGRAMI
(62)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi i odgovorima na upitnik Komisije, ispitani su sljedeći programi koji su navodno uključivali dodjeljivanje subvencija vlade:
(I)
Povlašteni zajmovi industriji premazanog papira
(II)
Programi poreza na dohodak
-
Povlaštena porezna politika za trgovačka društva koja su priznata kao poduzeća visoke ili nove tehnologije
-
Povlaštena porezna politika za istraživanje i razvoj
-
Izuzeća dividenda između kvalificiranih rezidentnih poduzeća
(III)
Programi posrednih poreza i uvoznih carinskih tarifa
-
Izuzeće od PDV-a i carinskih tarifa na uvezenu opremu
-
Smanjenje PDV-a na domaće proizvedenu opremu
-
Porezi za održavanje i izgradnju grada i dodatne naknade za obrazovanje za poduzeća sa stranim vlasništvom
(IV)
Programi subvencioniranja
-
Poznate marke
-
Posebni fondovi za poticanje projekata stranih ulaganja
-
Pomoć u antidampinškim postupcima
-
Subvencija za obnovu tehnologije u Shouguangu
-
Fond za prava intelektualnog vlasništva u industrijskom parku Suzhou
-
Subvencija za fond za razvoj industrije visoke tehnologije
-
Nagrada dobivena od industrijskog parka Suzhou za održavanje rasta
-
Posebni fond za uklanjanje onečišćenja jezera Taihu u Jiangsu provinciji
-
Posebni fondovi za štednju energije u industrijskom parku Suzhou
-
Posebni fond za smanjenje ukupne emisije glavnih onečišćivača na općinskoj razini općine Suzhou
-
Subvencija za štednju vode i smanjenje emisija
-
Nagrada za očuvanje okoliša dobivena od ureda za zaštitu okoliša u Suzhou
-
Nagrada za štednju energije u Shouguangu
(V)
Vladina prodaja roba i usluga za manju naknadu od primjerene („LTAR”)
-
Dodjela prava korištenja zemljišta
-
Prodaja kemikalija za izradu papira
-
Prodaja električne energije
4.2.1. POVLAŠTENI ZAJMOVI INDUSTRIJI PREMAZANOG PAPIRA
(a) Uvod
(63)
Tvrdi se da kineski proizvođači dotičnog proizvoda koriste zajmove s niskom kamatnom stopom od banaka za provedbu državne politike i poslovnih banaka u državnom vlasništvu u skladu s politikom kineske vlade pružanja financijske pomoći radi poticanja i potpore rasta i razvoja industrije papira u Kini. Kako je vidljivo iz petogodišnjih planova i industrijske politike, povlaštene financijske inicijative odobrio je bankarski sustav industriji papira.
(b) Korištenje dostupnim podacima
(64)
Na temelju podataka sadržanih u pritužbi, Komisija je pokušala ispitati banku koja je davala zajmove industriji premazanog papira. Za potrebe toga smatralo se nužnim zatražiti u odgovoru kineske vlade na upitnik i naknadnim podnescima dostavu određenih podataka o nizu vladinih planova i projekata za poticanje i potporu razvoju kineskog sektora papira. To su bili sljedeći planovi i projekti:
-
Kineski deseti petogodišnji plan civilnoga gospodarstva i socijalnog razvoja („10. petogodišnji plan”)
-
Deseti petogodišnji plan u industriji proizvodnje papira („Plan proizvodnje papira”)
-
Deseti petogodišnji i Posebni plan u 2010. za projekt povezivanja nacionalnog šumarstva i proizvodnje papira („Projekt povezivanja”)
-
Odluka br. 40 Državnog vijeća o proglašavanju i provedbi „Privremenih odredaba o poticanju prilagodbe industrijske strukture” („Odluka br. 40”)
-
Kataloški popis o ponovnoj prilagodbi industrijske strukture („Kataloški popis”)
-
Smjernice za jedanaesti petogodišnji plan za nacionalni gospodarski i socijalni razvoj (2006.-2010.) („11. petogodišnji plan”)
-
Okružnica Državnog vijeća o ostvarivanju glavnih ciljeva u (11. petogodišnjem planu) i podjeli zaduženja („Okružnica o provedbi 11. petogodišnjeg plana”)
-
Politika razvoja industrije proizvodnje papira 2007. („Plan proizvodnje papira 2007.”)
-
Plan razvoja Guandonga
-
11. petogodišnji plan grada Zhanjianga
-
11. petogodišnji plan općine Jining
(65)
Kineska vlada je samo djelomično pružila podatke zatražene u odnosu na planove. Samo su dva zatražena plana dostavljena u potpunosti, tj. u kineskoj inačici zajedno s engleskim prijevodom (Odluka br. 40 i Kataloški popis o ponovnoj prilagodbi industrijske strukture). Za tri regionalna plana koja je prvotno zatražila Komisija kineske vlasti su tvrdile da oni nisu važni, budući da se proizvođači izvoznici koji surađuju ne nalaze u tim regijama. Oni stoga nisu dostavljeni. Komisija je to prihvatila, ali je zatražila planove razvoja u odnosu na područja (regije, provincije, općine) gdje se nalaze proizvođači izvoznici koji surađuju. Kineska vlada je dostavila kineske primjerke 11. petogodišnjeg plana za Jiangsu Provinciju i 11. petogodišnji plan za Shandong Provinciju, ali ne i njihov prijevod, čak niti prijevod kazala. U odnosu na dva plana koja nisu dostavljena, kineska vlada je tvrdila da oni obuhvaćaju razdoblje između 2000. i 2005. te da stoga nisu bitni. Komisija je to prihvatila. Preostali planovi dostavljeni su samo na kineskom jeziku (Projekt povezivanja, 11. petogodišnji plan, Okružnica o provedbi 11. petogodišnjeg plana, Plan proizvodnje papira 2007.) zajedno s engleskim kazalom. Kineska vlada je tvrdila da su zahtjevi Komisije previše zahtjevni, da imaju samo ograničena sredstva i stoga ne mogu prevesti tekstove.
(66)
U odnosu na gore navedeno, naglašava se da je Komisija zatražila podatke za koje se smatralo da su nužni za ispitni postupak, a gore spomenuti dokumenti precizirani su u pritužbi. Štoviše, Komisija je više puta naglašavala potrebu dostave traženih dokumenata na engleskom jeziku. To je nužno za ovakvu vrstu važnog dokumenta, s obzirom na to da samo na temelju kazala nije bilo moguće utvrditi koji dio dokumenta je bitan za ispitni postupak. Nadalje, planovi dostavljeni na kineskom jeziku nisu bili opsežni i čini se da primjerci odgovarajuće dokumentacije na engleskom jeziku postoje bilo od neovisnih izvoza (odvjetničkih ureda specijaliziranih za kinesko pravo), bilo iz antisubvencijskih ispitnih postupaka koje su u Kini vodile Sjedinjene Američke Države („SAD”).
(67)
Posljedično, Komisija je mogla provjeriti samo sljedeće dokumente: Odluku br. 40, Kataloški popis i Plan proizvodnje papira 2007., čija je engleska inačica bila u pritužbi te ju je također dostavio jedan proizvođač izvoznik.
(68)
Radi ispitivanja razine državne intervencije na kineskom financijskom tržištu i potrebnog pregleda financijskog sektora u NRK-u, Komisija je zatražila podatke o postotku državnog vlasništva u financijskim institucijama te podatke o iznosima/postocima zajmova koje su dale banke u državnom vlasništvu. Kineska je vlada tvrdila da nema nikakve podatke o udjelima u bankama, iako članak 61. Zakona o poslovnim bankama [2003.] br. 13. predviđa da banke dostavljaju te podatke „regulatornom tijelu za banke Državnog vijeća i Narodne banke Kine”. U odnosu na iznose/postotke zajmova koje su dale banke u državnom vlasništvu, kineska vlada je potvrdila da iako postoje odgovarajući podaci, ona ih ne može dostaviti. Komisija je dodatno olakšala posao kineskoj vladi ograničavajući tražene podatke o postotku državnog vlasništva samo na one financijske institucije za koje je utvrđeno da daju zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju. Svejedno, kineska vlada nije dostavila odgovarajuće podatke niti za taj ograničeni segment poslovanja financijskih institucija u Kini.
(69)
Radi ispitivanja politike zajmova kineskih banaka (npr. metoda korištenih u odnosu na određivanje kamata zajmova, procjene zajmova itd.) od kineske vlade je zatražena dostava podataka o politikama koje provode odgovarajuća državna tijela, točnije Narodna banka Kine („NBK”) i Regulatorna komisija za banke. Kineska vlada nije dostavila nikakve odgovarajuće podatke o politici zajmova. Nisu dostavljeni nikakvi dokumenti, propisi ili smjernice NBK-a za bankarski sustav koji bi razjasnili ulogu NBK-a u određivanju kamatnih stopa i njegov odnos s bankarskim sustavom. Nadalje, nisu dana objašnjenja, iako su izričito zatražena, o primjeni Zakona o poslovnim bankama [2003.] br. 13., a posebno članaka 34., 38. i 39. koji određuju osnovna pravila o zajmovima i ostalim poslovima poslovnih banaka.
(70)
Radi ispitivanja politike zajmova kineskih banaka koje su davale zajmove tijekom RIP-a proizvođačima izvoznicima koji surađuju, Komisija je zatražila od kineske vlade održavanje sastanaka s određenim bankama koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju kako bi se mogli provjeriti podaci o davanju povlaštenih zajmova industriji PFP-a u Kini. Kineska je vlada tvrdila da se ne može uplitati u poslove banaka u državnom vlasništvu radi dogovaranja takvih sastanaka. Stoga nisu prikupljeni dokazi od kineskih banaka o tome procjenjuju li te banke kreditni rizik pri davanju zajmova i na koji način.
(71)
Kineskoj vladi je ukazano na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i 6. Osnovne uredbe. S obzirom na taj nedostatak suradnje, bilo je potrebno, pored uzimanja u obzir odgovarajućih dokumenata kineske vlade koje su dostavile druge stranke, koristiti i podatke iz sekundarnih izvora, uključujući pritužbu i javno dostupne podatke s interneta. Kineska vlada je osporila korištenje dostupnih podataka, ali nije pružila nikakve nove dokaze.
(72)
Od proizvođača izvoznika koji surađuju također je zatraženo održavanje sastanaka s određenim bankama koje su im davale zajmove tijekom RIP-a kako bi se provjerili podaci o davanju povlaštenih zajmova industriji PFP-a u Kini. Međutim, takvi sastanci nisu održani. Proizvođači izvoznici koji surađuju više su puta obavijestili o zahtjevima Komisije za održavanjem takvih sastanaka, ali su dotične banke odbile surađivati u ispitnom postupku. Proizvođačima izvoznicima koji surađuju ukazano je na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i 6. Osnovne uredbe. S obzirom na taj nedostatak suradnje, smatralo se potrebnim bilo kakve nalaze u odnosu na zajmove koje su banke dale proizvođačima izvoznicima koji surađuju temeljiti na dostupnim podacima. Proizvođači izvoznici koji surađuju osporili su korištenje dostupnih podataka, ali nisu pružili nikakve dodatne dokaze.
(73)
Od jednog kineskog proizvođača izvoznika zatražena je dostava određenih podataka o posebnom sporazumu o restrukturiranju duga s tri kineske banke. Navedeni proizvođač izvoznik odbio je pružiti potrebne podatke. Posljedično nije bilo moguće provjeriti dotični opći sporazum i odgovarajuće ugovore o zajmovima, kao ni sva posebna pitanja poput rokova zajmova, rasporeda vraćanja zajmova i kamatnih stopa. Proizvođaču izvozniku ukazano je na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavkom 1. i 6. Osnovne uredbe. S obzirom na taj nedostatak suradnje, smatralo se potrebnim bilo kakve nalaze u odnosu na dotične zajmove koje su banke dale tom proizvođaču temeljiti na dostupnim podacima. Proizvođač izvoznik koji surađuje osporio je korištenje dostupnih podataka, ali nije pružio nikakve dodatne dokaze.
(c) Nalazi ispitnog postupka
i. Državno uplitanje u financijski bankarski sustav radi davanja povlaštenih zajmova industriji proizvodnje papira
- Uloga vladinih planova
(74)
Ispitni postupak je utvrdio postojanje posebnih planova politike u odnosu na industriju proizvodnje papira. Ti planovi određuju da državne vlasti pomno prate uspješnost industrije proizvodnje papira i provode posebne politike (npr. provedbenim dekretima) za ostvarenje ciljeva planova politike. Nadalje, ispitni postupak je također utvrdio da posebni planovi politike predviđaju povlaštene zajmove industriji proizvodnje papira.
(75)
Doista, razmatranjem Odluke br. 40 i posebnog odjeljka o financiranju u Planu proizvodnje papira 2007., očito je da kineski državni planski sustav nalaže bankama davanje zajmova industriji proizvodnje papira.
(76)
U odnosu na Odluku br. 40 naglašava se da je taj akt naredba Državnog vijeća, tj. najvišeg upravnog tijela u NRK-u te tako pravno obvezujući za ostala javna tijela i gospodarske subjekte. Klasificira industrijske sektore u „poticane, ograničene i isključene projekte”. Taj akt predstavlja smjernicu industrijske politike koja zajedno s Kataloškim popisom pokazuje kako kineska vlada održava politiku poticanja i potpore skupina poduzeća ili industrija, poput industrije papira, koja je klasificirana u Kataloškom popisu kao „poticana industrija”. U pogledu broja industrija navedenih kao „poticane”, naglašava se da ih ima ukupno 26, što predstavlja samo dio kineskoga gospodarstva. Nadalje, samo određene aktivnosti unutar tih 26 sektora označene su kao „poticane”. Odluka br. 40 također u članku 17. određuje da „poticani projekti ulaganja” dobivaju određene povlastice i poticaje (financijsku potporu, izuzeće od uvozne carine, izuzeće od PDV-a, izuzeće od poreza). S druge strane, u odnosu na „ograničene i isključene projekte”, Odluka br. 40 ovlašćuje državnu vlast na izravno uplitanje radi uređenja tržišta. Zapravo članci 18. i 19. traže od odgovarajućih tijela onemogućivanje financijskih institucija u davanju zajmova; također se naređuje državnom upravnom odjelu za cijene da podigne cijenu električne energije i nalaže trgovačkim društvima koja isporučuju električnu energiju da je prestanu isporučivati takvim „ograničenim i isključenim projektima”. Iz gornjega je očito da Odluka br. 40 sadrži obvezujuća pravila za sve gospodarske institucije u obliku uputa o poticanju i potpori poticanih industrija, od kojih je jedna i industrija proizvodnje papira.
(77)
Plan proizvodnje papira 2007. predviđa posebne uvjete, smjernice i ciljeve za industriju proizvodnje papira. Plan opisuje stanje industrije proizvodnje papira u Kini (npr. broj poduzeća, proizvodnju, potrošnju i izvoz, statistiku o vrsti korištenih sirovina). Određuje politike i ciljeve za industriju proizvodnje papira u odnosu na organizaciju industrije, korištenje sirovina, korištenje tehnologije i opreme, strukturu proizvoda i organizacijsku strukturu proizvođača papira. Tekst također određuje „kriterije za prihvaćanje” u industriju, jer određuje posebne zahtjeve omjera između imovine i obveza za industriju proizvodnje papira, određuje posebne kreditne rejtinge za industriju proizvodnje papira i posebne ciljeve ekonomije razmjera, omjere tržišnih udjela, potrošnju energije i vode koju trebaju ostvariti trgovačka društva. Traži od poduzeća oblikovanje planova razvoja na temelju Plana proizvodnje papira 2007. Također nalaže lokalnim provincijama i regijama sudjelovanje u provedbi plana te je i cijelo jedno poglavlje posvećeno „ulaganju i financiranju” industrije proizvodnje papira. U tom smislu je važno napomenuti da Plan jasno navodi da financijske institucije neće davati zajmove za bilo koji projekt koji nije u skladu s njegovim odredbama. Zaključno je iz teksta i njegovog izričaja jasno da je Plan proizvodnje papira 2007. poseban državni instrument za uređenje industrije proizvodnje papira u Kini i može se smatrati obveznim alatom industrijske politike koji konkretno moraju provesti odgovarajuće zainteresirane stranke u Kini (državna tijela, financijske institucije i proizvođači).
(78)
Kineska vlada je tvrdila da se Plan proizvodnje papira 2007. treba smatrati planom sa smjernicama bez obvezujuće snage. Također se tvrdilo da u tom kontekstu ni jedan od vladinih planova i projekata nije pravno obvezujući te kao posljedica toga nikakvi financijski doprinosi ili koristi ne mogu se odobriti u okviru takvih planova i projekata. Međutim, već samo čitanje teksta Plana proizvodnje papira 2007. i njegovih gore navedenih posebnih odredaba otkriva da se tekst ne može smatrati kao neobvezujuća smjernica. U tom smislu naglašava se da tekst Plana proizvodnje papira 2007. između ostalog navodi: „Industrijska razvojna politika oblikuje se na temelju zahtjeva provedbe reforme socijalističkog tržišnoga gospodarstva i odgovarajućih zakona i odredbi, kako bi se uspostavilo pošteno tržišno uređenje i dobro razvojno okruženje, riješila pitanja koji postoje u razvoju industrije proizvodnje papira i ostvario zdravi razvoj industrije”. U odnosu na ostale planove i projekte navedene gore u uvodnoj izjavi 64., naglašava se da barem jedan upućuje na Okružnicu o provedbi 11. petogodišnjeg plana. Teško je razumjeti kako navodno pravno neobvezujući dokument (vladin plan) može imati pravno obvezujući provedbeni akt (u ovom slučaju okružnicu Državnog vijeća).
(79)
Uz to, članak 34. Zakona o poslovnim bankama [2003.] br. 13 navodi da banke „obavljaju svoje poslove u vezi zajmova prema potrebama nacionalnoga gospodarstva i socijalnog razvoja i pod vodstvom državne industrijske politike”. U ovom konkretnom slučaju relevantna državna industrijska politika je Plan proizvodnje papira 2007. Stoga, jedino logički za zaključiti je da se zajmovi koje proizvođači PFP-a dobivaju od poslovnih banaka u državnom vlasništvu daju u skladu s vladinim direktivama.
(80)
Također je ispitana uloga Komisije za nacionalni razvoj i reformu („NDRC”.) Kineska vlada je tvrdila da je NDRC agencija Državnog vijeća koja koordinira makroekonomsku politiku i upravlja vladinim ulaganjima. To je državno tijelo donijelo, između ostalog, Plan proizvodnje papira 2007. Nisu dostavljeni dostupni podaci, iako su izričito zatraženi, o pravnom okviru po kojem je NDRC uspostavljen i po kojem djeluje, npr. njegov statut. Jedino objašnjenje koje je dala kineska vlada je da Državno vijeće, najviše vladino upravno tijelo, daje upute koje NDRC mora slijediti i da je u svakom slučaju taj podatak nebitan za ispitni postupak. Taj se argument ne može prihvatiti. Statut tijela koje donosi vladine planove smatra se bitnim za ispitni postupak, s obzirom na činjenicu da su vladini planovi i projekti predmet ovog ispitnog postupka. Komisija je također postavila pitanje o razlozima zbog kojih NDRC prikuplja, na trajnoj osnovi, detaljne podatke od trgovačkih društava. Kineska je vlada objasnila da bi se ti podaci mogli prikupljati putem industrijskih udruženja i ostalih javnih izvora. Svejedno, postojanje sustavnog mehanizma za prikupljanje podataka o trgovačkim društvima za korištenje u vladinim planovima i projektima otkriva da se ti planovi i projekti smatraju važnim elementom državne industrijske politike.
(81)
Iz gornjega slijedi da bi svaka odluka financijske institucije u odnosu na industriju proizvodnje papira trebala uzeti u obzir potrebu ostvarivanja ciljeva odgovarajućih planova politike. Doista, za trgovačka društva određena tim posebnim planovima politike kao „poticane industrije” smatra se da imaju visoki kreditni rejting, što ima izravne posljedice za procjenu kreditne sposobnosti od strane kineskog financijskog sustava. Nadalje, razmatrajući poseban odjeljak u Planu proizvodnje papira 2007. o financiranju i obavijest o kreditnom rejtingu koju je učinio dostupnom jedan proizvođač izvoznik koji surađuje, očito je da kineski državni sustav planiranja nalaže bankama davanje zajmova industriji proizvodnje papira, a za trgovačka društva se smatra da imaju visoki kreditni rejting jer su korisnici posebnih planova politike. Važno je napomenuti da dotična obavijest o kreditnom rejtingu dobivena tijekom ispitnog postupka izravno povezuje pozitivne buduće izglede trgovačkog društva s postojanjem planova politike za proizvodnju papira i ispunjenjem njihovih ciljeva. Također postoje dokazi da državne vlasti prate uspješnost trgovačkih društava jer na godišnjoj razini ispituju njihove poslovne licencije i na taj način vode statistiku financija i uspješnosti. Nadalje, postoje i dokazi, koji proizlaze iz podataka koje je podnio proizvođač izvoznik koji surađuje, da NBK prati, u skladu s odredbama članka 9. Uredbe o registraciji i savjetovanju banaka, stanje zajmova trgovačkih društava putem godišnjih razmatranja zajmova koje trgovačka društva koriste svake godine.
(82)
Sve gornje činjenice dokazuju vezu između posebnih planova politike i financiranja industrije proizvodnje papira.
- Državno uplitanje u bankarski sektor
(83)
U pogledu proizvođača izvoznika koji surađuju ispitni postupak je utvrdio da je njima dvojici, u većini slučajeva, automatski odobrena najniža moguća kamatna stopa u granicama koje određuje NBK, a druga dva proizvođača izvoznika koji surađuju koristila su se značajnim reprogramiranjem svojih zajmova u 2008. Doista, kineske banke u državnom vlasništvom otkupile su sve zajmove dugovane prema stranim bankama, a reprogramirani zajmovi nisu predviđali značajnu premiju rizika iznad mjerila kamatne stope NBK-a.
(84)
Uz to, ispitni je postupak utvrdio da kinesko financijsko tržište obilježava državno uplitanje jer je većina velikih banaka u državnom vlasništvu. Kineske vlasti pružile su samo vrlo šture podatke o udjelima/vlasništvu u bankama u Kini. Međutim, kako se u nastavku dodatno objašnjava, Komisija je skupila dostupne podatke kako bi došla do reprezentativnih nalaza. Prilikom analize jesu li na banke prenesene vladine ovlasti ili ih izvršavaju, Komisija je također tražila podatke ne samo o državnom vlasništvu banaka, nego i o drugim značajkama, poput vladine prisutnosti u upravnom odboru, vladinog nadzora nad aktivnostima, provođenje vladinih politika ili interesa te jesu li subjekti nastali statutom.
(85)
Na temelju dostupnih podataka zaključuje se da banke u državnom vlasništvu u Kini imaju najveći tržišni udio i prevladavajući su sudionici na kineskom financijskom tržištu; prema istraživanju Deutsche Bank iz 2006. o kineskom bankarskom sektoru, moguće je da udio banaka u državnom vlasništvu predstavlja više od 2/3 kineskog tržišta. O tome je i trgovinski pregled WTO-a o Kini naglasio da je „visoki stupanj državnog vlasništva još jedna važna značajka financijskog sektora u Kini” (5). Važno je napomenuti da se čini da četiri velike banke u državnom vlasništvu (Poljoprivredna banka, Banka Kine, Banka za izgradnju i Poslovna banka) predstavljaju više od polovice kineskog bankarskog sektora. U bankama za provedbu državne politike i drugim bankama u državnom vlasništvu država ima više od 50 % vlasništva. Komisija je također zatražila podatke o strukturi vladinog nadzora u tim kineskim bankama i provedbi vladinih politika ili interesa u odnosu na industriju proizvodnje papira (tj. upravni odbor i odbor dioničara, zapisnici sa sastanaka dioničara/direktora, državljanstvo dioničara/direktora, politike davanja zajmova i procjena rizika u odnosu na zajmove dane proizvođačima izvoznicima koji surađuju). Svejedno, niti kineska vlada, niti banke nisu pružile te podatke. Samo su ponovno upućivale na podatke u dostavljenim godišnjim izvješćima banaka. Međutim, podaci u godišnjim izvješćima banaka nisu sadržavali potrebnu razinu detaljnih podataka (niti ih mogu sadržavati).
Posljedično, Komisija je morala koristiti dostupne podatke. Na temelju dostupnih podataka zaključila je da te banke kontrolira vlada i da one izvršavaju vladine ovlasti tako da se njihovo postupanje može pripisati državi. Odgovarajući podaci korišteni za navedene nalaze proizišli su iz podataka koje je dostavila kineska vlada, godišnjih izvješća kineskih banaka koje je dostavila kineska vlada ili su javno dostupni, podataka iz istraživanja Deutsche Bank iz 2006. o kineskom bankarskom sektoru, podataka koje su dostavili proizvođači izvoznici koji surađuju i podataka sadržani u pritužbi. U pogledu stranih banaka, neovisni izvori procjenjuju da one predstavljaju mali udio u kineskom bankarskom sektoru te posljedično imaju beznačajnu ulogu u politici zajmova; odgovarajući podaci ukazuju na to da bi one mogle predstavljati samo 1 % kineskog tržišta (6). Odgovarajući javno dostupni podaci također potvrđuju da se kineske banke, posebno velike poslovne banke, još uvijek oslanjaju na dioničare u državnom vlasništvu i vladu za obnavljanje kapitala kada postoji nedostatak adekvatnosti kapitala kao posljedica kreditne ekspanzije (7). U pogledu banaka koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju, velika većina su banke u državnom vlasništvu. Doista je na temelju dostupnih podataka utvrđeno da su najmanje 13 od 19 evidentiranih banaka banke u državnom vlasništvu, uključujući dvije banke za provedbu državne politike (Banka Kine za uvoz-izvoz, Kineska razvojna banka) i velike poslovne banke u Kini poput Poljoprivredne banke Kine, Banke Kine, Kineske banke za izgradnju i Industrijske i poslovne banke Kine.
U pogledu preostalih banaka u državnom vlasništvu, Komisija je ponovno zatražila iste gore spomenute podatke o vladinom nadzoru i provedbi vladinih politika ili interesa u odnosu na industriju proizvodnje papira. Ponovno nisu dostavljeni takvi detaljniji podaci, osim ponavljanog upućivanja na podatke u odgovarajućim godišnjim izvješćima banaka koji su u većini slučajeva bili samo na kineskom jeziku bez prijevoda na engleski. Međutim, podaci u godišnjim izvješćima banaka ne mogu pružiti potrebnu razinu detaljnih podataka. U pogledu banaka za provedbu državne politike, ispitni postupak je utvrdio da nema jasnih pravnih odredaba koje bi određivale njihovu ulogu i njihov odnos s vladom. Svejedno, prema izjavama kineske vlade tijekom provjere na licu mjesta čini se da su banke za provedbu državne politike podupirale vladine politike u Kini i da ne posluju za dobit. Sve gornje točke potvrđuju da te četiri banke kontrolira vlada i da one izvršavaju vladine ovlasti tako da se njihovo postupanje može pripisati državi.
(86)
Komisija je također nastojala ispitati razliku između banaka za provedbu državne politike (prema dostupnim podacima to su Banka Kine za uvoz-izvoz, Kineska razvojna banka i Poljoprivredna razvojna banka Kine) i poslovnih banaka u državnom vlasništvu. Komisija je zatražila razjašnjenja o tim dvjema vrstama financijskih institucija. Kineska vlada je navela da banke za provedbu državne politike nemaju nikakve pisane pravne odredbe koje uređuju njihov sektor, s obzirom na to da kineske vlasti trenutačno izrađuju zakon o bankama za provedbu državne politike. Također se tvrdilo da se jedna banka za provedbu državne politike (tj. Kineska razvojna banka) ne bi trebala smatrati bankom za provedbu državne politike jer je postala dioničko društvo i u prijelaznom je razdoblju. Dostavljeni podaci potvrđuju da se banke za provedbu državne politike tretiraju drukčije od poslovnih banaka u državnom vlasništvu. Unatoč nedostatku bilo kakvih pravila koja bi uređivala sektor banaka za provedbu državne politike ili način na koji te banke sudjeluju na kineskom financijskom tržištu, iz okružnica NBK-a se čini, gdje su one spomenute izričito, da banke za provedbu državne politike imaju poseban status u usporedbi s poslovnim bankama u državnom vlasništvu. U pogledu statusa Kineske razvojne banke, kineska država (kroz kinesko Ministarstvo financija) ima više od 50 % udjela u banci pa stoga njezino preoblikovanje u dioničko društvo nema utjecaja na vladinu kontrolu.
(87)
Još jedan čimbenik koji stvara iskrivljenje na kineskom financijskom tržištu je uloga koju NBK ima u određivanju posebnih granica kod određivanja i promjene kamatnih stopa. Doista, ispitni postupak je utvrdio da NBK ima posebna pravila koja uređuju način na koji se mijenjaju kamatne stope u Kini. Prema dostupnim podacima, ta su pravila određena u Okružnici NBK-a o pitanjima prilagodbe kamatnih stopa na depozite i zajmove - Yinfa (2004.) br. 251 („Okružnica 251”). Od financijskih institucija se zahtijeva određivanje kamatnih stopa za zajmove u određenom rasponu u odnosu na referentnu kamatnu stopu NBK-a za zajmove. Za zajmove poslovnih banaka i zajmove banaka za provedbu državne politike kojima se komercijalno upravlja nema gornje granice raspona, nego samo donja granica. Za gradske kreditne zadruge i ruralne kreditne zadruge postoje i gornja i donja granica raspona. Za povlaštene zajmove i zajmove za koje Državno vijeće ima posebne odredbe, kamatne stope se ne mijenjaju prema gore. Komisija je od kineske vlade tražila objašnjenja o definiciji i izričaju u Okružnici 251, kao i njoj prethodnog propisa (Okružnica NBK-a o proširenju raspona promjena kamatnih stopa zajmova financijskih institucija - YinFa [2003.] br. 250). Kineska vlada je objasnila da te Okružnice čine dio reforme tržišnog određivanja kamatnih stopa u Kini, ali nije dala daljnja objašnjenja. Od kineske vlade je također zatraženo objašnjenje što su povlašteni zajmovi i ostali zajmovi koje određuje Državno vijeće.
Kineska vlada je navela da izričaj odgovarajućih kineskih tekstova upućuje na pretpostavku o postojanju drugih zajmova koje određuje Državno vijeće. Kineska vlada nije dostavila druga objašnjenja ili odgovarajuću dokumentaciju radi objašnjenja zašto su povlašteni zajmovi definirani u kineskim propisima. U pogledu drugih vrsta zajmova, čak i ako se prihvate argumenti kineske vlade, nejasno je zašto je zakonodavac smatrao potrebnim uvesti mogućnost postojanja drugih zajmova koje određuje Državno vijeće. Komisija je također zatražila objašnjenja o postojanju zajmova za provedbu državne politike kojima se upravlja komercijalno, kako se spominje u Okružnici 251. O tom pitanju kineska vlada nije dostavila nikakva objašnjenja ili dokaze. Od kineske vlade je također zatražena dostava bilo kakvih dopuna ili naknadnih propisa donesenih na temelju navedenih Okružnica u odnosu na politiku zajmova poslovnih banaka i banaka za provedbu državne politike, ali takvi podaci nisu dostavljeni.
(88)
Završno, naglašava se da kineska vlada nije dostavila nikakve druge podatke ili statistiku o strukturi kineskog bankarskog sustava.
(89)
Na temelju uvodnih izjava 74. do 88. gore te uzimajući u obzir nedostatak kineske suradnje (te s obzirom na razmatranja dolje u uvodnoj izjavi 90.), Komisija zaključuje da vladino uplitanje iskrivljuje financijsko tržište u Kini i za kamatne stopa koje naplaćuju nevladine banke i druge financijske institucije vjerojatno je da se usklađuju s vladinim stopama. Stoga se kamatne stope koje naplaćuju nevladine banke i druge financijske institucije ne mogu smatrati prikladnim poslovnim mjerilima prilikom utvrđivanja dodjeljuju li vladini zajmovi koristi.
ii. Financijski doprinos
(90)
Nadalje, uzimajući u obzir sve dokaze, zaključuje se da su veliku većinu zajmova dvama proizvođačima koji surađuju dale banke za provedbu državne politike ili druge banke u državnom vlasništvu koje se smatraju javnim tijelima zbog svojih uskih veza s vladom. Država u njima ima više od 50 % vlasništva pa se stoga smatra da ih kontrolira vlada. Postoje dodatni dokazi da te banke stvarno izvršavaju vladine ovlasti jer, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 65., postoji jasno uplitanje države (tj. NBK-a) u način na koji poslovne banke donose odluke o kamatnim stopama za zajmove koji se odobravaju kineskim trgovačkim društvima, a u nekim slučajevima, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 83., trgovačkim društvima je gotovo automatski određena najmanja moguća stopa unutar granica koje određuje država. U tim okolnostima, praksa davanja zajmova tih subjekata izravno je pripisiva vladi. Činjenicu da banke izvršavaju vladine ovlasti također potvrđuje način na koji se Plan proizvodnje papira 2007., Odluka 40 i članak 34. Zakona o poslovnim bankama primjenjuju s obzirom na ostvarivanje vladine industrijske politike (vidjeti gore uvodne izjave 74. do 81.). Također postoji i puno dokaza na temelju indicija, koje potkrepljuju objektivne studije i izvješća, da u kineskom financijskom sustavu još uvijek postoji velika mjera vladinog uplitanja (vidjeti dolje uvodnu izjavu 312.). Završno, Kina nije dostavila podatke koji bi omogućili bolje razumijevanje odnosa banaka u državnom vlasništvu i vlade (vidjeti gore uvodne izjave 68. do 70. i 84. do 86.) Stoga u slučaju zajmova koje daju banke za provedbu državne politike ili druge banke u državnom vlasništvu Komisija zaključuje da postoji financijski doprinos proizvođačima premazanog papira u obliku izravnog prijenosa vladinih sredstava u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. Osnovne uredbe.
iii. Korist
(91)
Postoji korist u skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 6. točkom (b) Osnovne uredbe u tom smislu da se vladini zajmovi odobravaju pod povoljnijim uvjetima nego što bi ih zajmoprimac mogao stvarno ostvariti na tržištu. Budući da je utvrđeno da nevladini zajmovi u Kini ne daju prikladno tržišno mjerilo, do njega se došlo korištenjem metode opisane dolje u uvodnim izjavama 96. do 102.
iv. Specifičnost
(92)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Naglašava se da članak 28. stavak 6. navodi da „ako zainteresirana stranka ne surađuje, ili surađuje samo djelomično tako da se time relevantni podaci uskraćuju, rezultati mogu biti manje povoljni za stranku nego da je surađivala.” Razmotrene činjenice uključivale su sljedeće:
-
Dokaz o specifičnosti koji je podnio podnositelj pritužbe.
-
Nalazi (vidjeti uvodne izjave 77. i 78.) da se specifične subvencije usmjeravaju u industriju proizvodnje papira kroz posebne sektorske planove, tj. Plan proizvodnje papira.
-
Dokaz (vidjeti uvodnu izjavu 76.) da je industrija proizvodnje papira „poticana industrija” (Odluka br. 40).
-
Odredbe članka 34. Zakona o poslovnim bankama [2003.] br. 13 (vidjeti uvodnu izjavu 79.) koje propisuju da će poslovne banke obavljati svoje poslove vezane za zajmove prema potrebama nacionalnoga gospodarstva i socijalnog razvoja te u duhu državne industrijske politike, tj. u ovom konkretnom slučaju u duhu Plana proizvodnje papira.
-
Nalazi (vidjeti uvodnu izjavu 81.) da kineski državni sustav planiranja nalaže bankama davanje zajmova industriji proizvodnje papira, a za trgovačka društva se smatra da imaju visoki kreditni rejting jer su korisnici posebnih planova politike.
(93)
U svjetlu gore navedenog te u nedostatku bilo kakve suradnje kineske vlade dostupni dokazi ukazuju na to da subvencije odobrene trgovačkim društvima u industriji papira nisu općenito dostupne te su stoga specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe. U svjetlu nesuradnje kineske vlade, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencija temelji na objektivnim kriterijima ili uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(d) Zaključak
(94)
U skladu s time, financiranje industrije proizvodnje papira treba se smatrati subvencijom.
(95)
S obzirom na postojanje financijskog doprinosa, koristi za proizvođače izvoznike i specifičnosti, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(96)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Prema članku 6. točki (b) Osnovne uredbe kao korist za primatelje smatra se razlika između iznosa kojeg trgovačko društvo plaća za vladin zajam i iznosa kojeg bi trgovačko društvo platilo za usporedivi komercijalni zajam dostupan na tržištu.
(97)
Kako je objašnjeno gore, budući da zajmovi koje daju kineske banke odražavaju značajno vladino uplitanje u bankarski sektor i ne odražavaju kamatne stope kakve se mogu naći na tržištu koje dobro funkcionira, prikladno tržišno mjerilo je određeno korištenjem metode opisane u nastavku. Nadalje, zbog nedostatka suradnje kineske vlade, Komisija se također poslužila dostupnim podacima kako bi odredila prikladnu kamatnu stopu kao mjerilo.
(98)
Prilikom izračuna prikladnog mjerila, smatra se razumnim primijeniti kineske kamatne stope, prilagođene za uobičajeni tržišni rizik. Doista, u kontekstu u kojem je trenutačno financijsko stanje izvoznika utvrđeno na iskrivljenom tržištu te nema pouzdanih podataka kineskih banaka o mjerenju rizika i određivanju kreditnog rejtinga, smatra se potrebnim ne uzeti kreditnu sposobnost kineskih izvoznika nominalno, nego primijeniti uvećani iznos kako bi se odrazio mogući utjecaj kineskog iskrivljenog tržišta na njihovu financijsku situaciju.
(99)
U pogledu gore navedenog, kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 68. do 72., i od kineske vlade i od proizvođača izvoznika koji surađuju zatražena je dostava podataka o politici davanja zajmova kineskih banaka i načinu na koji su zajmovi dodijeljeni proizvođačima izvoznicima. Stranke nisu dostavile takve podatke, iako je to od njih više puta zatraženo. Prema tome, s obzirom na nedostatak suradnje i sve dostupne podatke te u skladu s odredbama članka 28. stavka 6. Osnovne uredbe, smatra se prikladnim smatrati da bi se svim poduzećima u Kini odobrila samo najviša ocjena „stupnja neulaganja” za obveznice (BB po Bloombergu) te na uobičajenu stopu za zajmove Narodne banke Kine primijeniti prikladnu premiju koja se može očekivati na obveznice koje izdaju poduzeća s tim rejtingom. Za zajmove koji se daju u stranoj valuti, Komisija na uobičajenu stopu za zajmove kako se navodi u odgovarajućim kineskim ugovorima o zajmu (LIBOR stopu) primjenjuje prikladnu premiju koja se može očekivati na obveznice koje izdaju poduzeća s tim rejtingom. Međutim, s obzirom na nesuradnju kineske vlade u pogledu dostave podataka o bankama u državnom vlasništvu ili omogućivanja pristupa njima, smatra se prikladnim, u skladu s člankom 28. stavkom 6. Osnovne uredbe, koristiti kreditni rejting BB (stupanj neulaganja - špekulativno), imajuću u vidu sve dostupne podatke.
(100)
Korist proizvođača izvoznika izračunana je uzimanjem u obzir razlike kamatne stope, izražene kao postotak, pomnoženo s nepodmirenim dugom, što predstavlja kamatu koja nije plaćena tijekom RIP-a. Taj je iznos potom podijeljen na ukupni promet proizvođača izvoznika koji surađuje.
(101)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 73., jedan je proizvođač izvoznik odbio dostaviti važan sporazum o restrukturiranju duga. Posljedično nije bilo moguće provjeriti osnovne podatke navedene u odnosu na zajmove koji su obuhvaćeni tim sporazumom, poput kamatne stope, dospijeća zajma, rasporeda vraćanja itd. Proizvođač izvoznik također nije mogao dokazati da je isplatio glavnice zajmova koji su obuhvaćeni tim sporazumom. Stoga su u izračunu koristi ti zajmovi smatrani kao subvencije i raspoređeni su kroz RIP pored kamata koje nisu plaćene tijekom RIP-a kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 100.
(102)
Stopa subvencija utvrđena u odnosu na taj program tijekom RIP-a iznosi 5,37 % za APP trgovačka društva i 1,26 % za Chenming trgovačka društva.
4.2.2. PROGRAMI POREZA NA DOHODAK
- Povlaštena porezna politika za trgovačka društva koja su priznata kao poduzeća visoke i nove tehnologije
(103)
Ovaj program trgovačkom društvu koje stekne Potvrdu o poduzeću visoke i nove tehnologije omogućuje dobivanje povlastice u vidu stope poreza na dohodak od 15 %, u usporedbi s običnom stopom od 25 %.
(a) Pravna osnova
(104)
Program je predviđen kao povlašteni porezni tretman po članku 28. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća (br. 63, proglašen 16. ožujka 2007.) zajedno s Administrativnim mjerama za određivanje poduzeća visoke i nove tehnologije. Obavijest državne porezne uprave o pitanjima plaćanja poreza na dohodak za poduzeća visoke i nove tehnologije (Guo Shui Han [2008.] br. 985) također se odnosi na taj program, sadržavajući dodatne detalje o njegovoj provedbi.
(b) Prihvatljivost
(105)
Članak 10. Administrativnih mjera za određivanje poduzeća visoke i nove tehnologije navodi kriterije prihvatljivosti za trgovačka društva koja žele biti korisnici ovog programa. Ako trgovačko društvo ispunjava sve uvjete određene člankom 10., ono mora podnijeti zahtjev nadležnim tijelima u skladu s postupkom u članku 11. istoga akta.
(c) Praktična primjena
(106)
Svako trgovačko društvo koje se namjerava prijaviti za taj program mora podnijeti on-line zahtjev lokalnom Uredu za znanost i tehnologiju koji će ga privremeno razmotriti. Nakon toga lokalni Ured za znanost i tehnologiju dat će preporuku provincijskom Odjelu za znanost i tehnologiju. Prije bilo kakve odluke o izdavanju potvrde o poduzeću visoke i nove tehnologije, Odjel može odlučiti provesti ispitni postupak neposredno u poslovnim prostorijama podnositelja zahtjeva.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(107)
Ovaj program subvencija koristilo je 3 proizvođača izvoznika koji surađuju i koji su stekli koristi tijekom RIP-a. Iako kineska vlada nije dostavila administrativna pravila, proizvođači izvoznici dostavili su dostupne pravne tekstove. Međutim, čak je i iz tih tekstova teško razaznati postupak podnošenja zahtjeva koji ostaje neodređen i netransparentan.
(e) Zaključak
(108)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(109)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(110)
Ovaj program subvencija je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu samo određenim poduzećima i industrijama koji su određeni kao poticani, poput onih koji pripadaju industriji premazanog papira. Doista, u poglavlju 4. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća (br. 63, proglašen 16. ožujka 2007.) posvećenom „poreznim poticajima”, članak 25. predviđa da „država odobrava poticaje kod poreza na dohodak poduzeća ključnim industrijama i projektima koje podupire i potiče država.” Prema Komisijinom shvaćanju, Državno vijeće u svojoj Odluci 40 (članku 14.) i Katalogu o smjernicama za industrijsko restrukturiranje daje načela i klasifikaciju po kojima se poduzeće smatra poticanim. Uz to, nema objektivnih kriterija za utvrđivanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(111)
U skladu s time, ova subvencija treba se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(112)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist koju je ostvario primatelj smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo platiti prema običnoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno po smanjenoj povlaštenoj poreznoj stopi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(113)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 1,22 % za APP skupinu i 0,58 % za Chenming skupinu.
- Povlaštena porezna politika za istraživanje i razvoj
(114)
Ovaj program predviđa koristi za sva trgovačka društva kojima je priznato da provode projekte istraživanja i razvoja. Ova kvalifikacija dopušta smanjivanje poreza na dobit za 50 % stvarnih troškova za odobrene projekte.
(a) Pravna osnova
(115)
Program je predviđen kao povlašteni porezni tretman po članku 30. stavku 1. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća (br. 63, proglašen 16. ožujka 2007.), članku 95. Uredbi o provedbi Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća, Dekreta br. 512 Državnog vijeća NRK-a, proglašenog 6. prosinca 2007. i Vodiča o ključnim područjima (Obavijest br. 6, 2007.).
(b) Prihvatljivost
(116)
Ovaj program predviđa koristi za trgovačka društva kojima je priznato da provode projekte istraživanja i razvoja. Prihvatljivi za program su samo projekti istraživanja i razvoja trgovačkih društava iz sektora novih i visokih tehnologija koja dobivaju prvenstvenu potporu države i projekti popisani u Vodiču o ključnim područjima visokotehnološke industrijalizacije prema trenutačnom Prioritetu razvoja kojeg je objavila Nacionalna razvojna i reformska komisija.
(c) Praktična primjena
(117)
Svako trgovačko društvo koje se želi prijaviti za ovaj program mora podnijeti detaljne podatke o projektima istraživanja i razvoja lokalnom Uredu za znanost i tehnologiju. Nakon razmatranja, porezni ured će izdati potvrdu o odobrenju. Iznos koji podliježe porezu na dobit smanjuje se za 50 % stvarnih troškova za odobrene projekte.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(118)
Ovaj program koristili su proizvođači izvoznici koji surađuju, a koji su stekli koristi tijekom RIP-a. Iako kineska vlada nije dostavila administrativna pravila, proizvođači izvoznici dostavili su dostupne pravne tekstove. Međutim, čak je i iz tih tekstova teško razaznati postupak podnošenja zahtjeva - koji ostaje neodređen i netransparentan.
(e) Zaključak
(119)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(120)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(121)
Ovaj program subvencija je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu samo određenim poduzećima i industrijama koji su određeni kao poticani, poput onih koji pripadaju industriji premazanog papira. Uz to, nema objektivnih kriterija za ograničavanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(122)
U skladu s time, ova subvencija treba se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(123)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Kao korist smatra se iznos ukupnog poreza koji bi trebalo platiti po običnoj poreznoj stopi, nakon oduzimanja onoga što je plaćeno s dodatnim smanjenjem od 50 % stvarnih troškova za istraživanje i razvoj za odobrene projekte. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(124)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,02 % za APP skupinu i 0,05 % za Chenming skupinu.
- Izuzeća dividenda između kvalificiranih rezidentnih poduzeća
(125)
Program se odnosi na poduzeća rezidente u Kini koja imaju udjele u drugim poduzećima rezidentima u Kini. Prvo navedena imaju pravo na izuzeće od poreza na dohodak od određenih dividendi koje plaćaju drugo navedena poduzeća.
(a) Pravna osnova
(126)
Ovaj program predviđen je kao povlašteni porezni tretman člankom 26. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća i detaljnije objašnjen u članku 83. Uredbi o provedbi Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća, Dekretu br. 512 Državnog vijeća NRK-a, proglašenog 6. prosinca 2007.
(b) Prihvatljivost
(127)
Ovaj program daje povlasticu svim trgovačkim društvima rezidentima koji imaju udjele u drugim trgovačkim društvima rezidentima u Kini.
(c) Praktična primjena
(128)
Trgovačka društva mogu koristiti ovaj program izravno kroz svoj povrat poreza.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(129)
Na prijavi poreza na dohodak proizvođača izvoznika koji surađuju postoji iznos koji je izuzet od poreza na dohodak. Ovaj iznos navodi se kao dividende, bonusi i drugi prihod od kapitalnih ulaganja prihvatljivih rezidenata i poduzeća u skladu s uvjetima u Dodatku 5. Povrata poreza na dohodak (Godišnja prijava poreznih povlastica). Dotična trgovačka društva nisu platila porez na dohodak na te iznose.
(e) Zaključak
(130)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(131)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(132)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, prema kojem postupa tijelo koje odobrava program, ograničilo pristup tom program samo trgovačkim društvima rezidentima u Kini koja imaju prihod od dividenda od drugih poduzeća rezidenata u Kini, nasuprot onim poduzećima koja ulažu u strana poduzeća.
(133)
Uz to, budući da su svi gornji porezni programi po poglavlju 4. Zakona NRK-a o porezu na dohodak poduzeća rezervirani isključivo za važne industrije i projekte koje podržava ili potiče država kako je navedeno u članku 25., također, ovaj program je specifičan jer je rezerviran samo za određena poduzeća i industrije koje su klasificirane kao poticane, poput industrije premazanog papira. Doista, prema Komisijinom shvaćanju, Državno vijeće u svojoj Odluci br. 40 (članku 14.) i Katalogu o smjernicama za industrijsko restrukturiranje daje načela i klasifikaciju po kojima se poduzeće smatra poticanim. Nadalje, u tom slučaju nema objektivnih kriterija za ograničavanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(134)
U skladu s time, ova subvencija treba se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(135)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Tom korišću smatra se iznos ukupnog poreza kojeg bi trebalo platiti uključujući prihode od dividenda koje se dobivaju od drugih poduzeća rezidenata u Kini, nakon oduzimanja onoga što je stvarno plaćeno uz porezno izuzeće za dividende. U skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(136)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 1,34 % za APP skupinu i 0,21 % za Chenming skupinu.
4.2.3. PROGRAMI POSREDNIH POREZA I UVOZNIH CARINSKIH TARIFA
- Izuzeće od PDV-a i carinskih tarifa na uvezenu opremu
(137)
Ovaj program daje povlastice u obliku izuzeća od PDV-a i uvoz kapitalnih dobara oslobođen od carine za poduzeća sa stranim vlasništvom ili domaća trgovačka društva koja mogu dobiti Potvrdu o državno poticanim projektima koju izdaju kineska tijela u skladu s odgovarajućom investicijskim, poreznim i carinskim zakonodavstvom.
(a) Pravna osnova
(138)
Program se temelji na nekoliko pravnih odredaba, tj. Okružnici Državnog vijeća o prilagodbi porezne politike za uvezenu opremu br. 37/1997, Objavi Ministarstva financija, Opće carinske uprave i Državne porezne uprave [2008.] br. 43, Obavijesti NDRC-a o važnim pitanjima o postupanju s pismom potvrde za domaće ili strano financirane projekte poticane od strane države, br. 316 2006., datuma 22. veljače 2006. i na Katalogu o uvezenoj robi koja se ne može osloboditi od carine za poduzeća sa stranim vlasništvom ili domaća poduzeća - 2008.
(b) Prihvatljivost
(139)
Prihvatljivost je ograničena na podnositelje zahtjeva, bilo poduzeća sa stranim vlasništvom, bilo domaća poduzeća, koja mogu dobiti Potvrdu o državno poticanom projektu.
(c) Praktična primjena
(140)
Prema Obavijesti NDRC-a o važnim pitanjima o postupanju s pismom potvrde za domaće ili strano financirane projekte poticane od strane države, br. 316 2006., datuma 22. veljače 2006., članku I.1., kod stranih projekata ulaganja koji su u skladu s „projektima poticane kategorije u Katalogu industrija za usmjeravanje stranih ulaganja i Kataloga prioritetnih industrija za strana ulaganja u središnjoj i zapadnoj regiji s prijenosom tehnologije, od carine i PDV-a izuzeti su oprema za samostalno korištenje uvezena u sklopu ukupnog ulaganja te tehnologija, dijelovi i komponente i rezervni dijelovi uvezeni zajedno s opremom u skladu s ugovorom; izuzeta je ona roba koji je popisana u Katalogu uvezene robe za strane projekte ulaganja koji nisu izuzeti od poreza.” Pismo potvrde o projektu za projekte sa stranim ulaganjem poticane kategorije s ukupnim ulaganjem od 30 milijuna američkih dolara ili većim izdaje NDRC. Pismo o potvrdi projekta za projekte sa stranim ulaganjem poticane kategorije s ukupnim ulaganjem manjim od 30 milijuna američkih dolara izdaju komisije ili gospodarske općine na razini provincije. Nakon što dobiju pismo o potvrdi projekta poticane kategorije, trgovačka društva predočavaju potvrde i druge dokumente za prijavu svojim lokalnim carinskim tijelima kako bi mogli dobiti izuzeće od carine i PDV-a na uvoz opreme.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(141)
Svi su se proizvođači izvoznici koji surađuju koristili tim programom.
(e) Zaključak
(142)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(143)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(144)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, prema kojem postupa tijelo koje odobrava program, ograničilo pristup tom programu samo poduzećima koja ulažu u okviru posebnih poslovnih kategorija taksativno definiranih zakonom (tj. katalog za usmjeravanje industrija za strana ulaganja i katalog ključnih industrija, proizvoda i tehnologija koje država trenutačno potiče). Uz to, nema objektivnih kriterija za utvrđivanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(145)
U skladu s time, ova subvencija treba se smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(146)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist se izračunava uzimanjem u obzir PDV-a i carine od kojih je izuzeta uvezena oprema. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao za RIP korištenjem korisnog vijeka trajanja koji odgovara prosječnom vremenu amortizacije dotične industrije (tj. 15 godina). Dobiveni iznos potom se dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(147)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 1,17 % za APP skupinu i 0,61 % za Chenming skupinu.
- Smanjenje PDV-a na domaće proizvedenu opremu
(148)
Ovaj program daje povlastice u obliku smanjenja PDV-a ako poduzeća sa stranim vlasništvom kupe domaće proizvedenu opremu.
(a) Pravna osnova
(149)
Program se temelji na Okružnici Državne porezne uprave o objavi privremenih mjera za povrat poreza za kupnju domaće proizvedene opreme koju kupuju poduzeća sa stranim vlasništvom br. 171, 1999., 20.9.1999. i ukinuta Okružnicom o prestanku politike povrata poreza za kupnju domaće proizvedene opreme koju kupuju poduzeća sa stranim vlasništvom [Caishui 2008., br. 176]. Potonja predviđa prijelazno razdoblje nakon prekida programa od 1. siječnja 2009.
(b) Prihvatljivost
(150)
Prihvatljivost je ograničena na poduzeća sa stranim vlasništvom koja kupuju domaće proizvedenu opremu.
(c) Praktična primjena
(151)
Program ima za cilj povrat PDV-a plaćenog za kupnju domaće proizvedene opreme koju kupuju poduzeća sa stranim vlasništvom ako oprema nije obuhvaćena Katalogom opreme koja nije izuzeta od plaćanja te ako vrijednost opreme ne prelazi ukupnu granicu ulaganja poduzeća sa stranim vlasništvom prema „probnim administrativnim mjerama za kupnju domaće proizvedene opreme.”
(d) Nalazi ispitnog postupka
(152)
Svi su se proizvođači izvoznici koji surađuju koristili tim programom.
(e) Zaključak
(153)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(154)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(155)
Ovaj program subvencija je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu određenoj vrsti poduzeća (tj. poduzećima sa stranim vlasništvom). Uz to, nema objektivnih kriterija za utvrđivanje prihvatljivosti niti uvjerljivih dokaza iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe. Doista, iako su prikupljena neka administrativna pravila tijekom posjeta proizvođaču izvozniku, nedostatak suradnje kineske vlade ne omogućuje procjenu postojanja takvih objektivnih kriterija.
(156)
Nadalje, program je specifičan u smislu članka 4. stavka 4. točke (b) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je subvencija zavisna o korištenju domaće, a ne uvezene robe.
(157)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(158)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist za primatelje računa se uzimanjem u obzir povrata PDV-a za kupnju domaće proizvedene opreme. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao za RIP korištenjem korisnog vijeka trajanja koji odgovara prosječnom vremenu amortizacije dotične industrije (tj. 15 godina). Dobiveni iznos potom se dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(159)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,03 % za APP skupinu i 0,05 % za Chenming skupinu.
- Porezi za održavanje i izgradnju grada i dodatne naknade za obrazovanje za poduzeća sa stranim vlasništvom
(160)
Ovaj program daje za poduzeća sa stranim vlasništvom izuzeće od plaćanja poreza za održavanje i izgradnju grada i dodatne naknade za obrazovanje.
(a) Pravna osnova
(161)
Program se temelji na Privremenim pravilima Narodne Republike Kine o porezu za održavanje grada (Guo Fa objavljeno 8. veljače 1985., br. 19) i Uredbama Ministarstva financija o nekoliko posebnih pitanja o provedbi Privremenih pravila Narodne Republike Kine o porezu za održavanje grada (Cai Shui Zi, objavljeno 22. ožujka 1985., br. 69).
(b) Prihvatljivost
(162)
Prihvatljivost je ograničena na poduzeća sa stranim vlasništvom.
(c) Praktična primjena
(163)
Prema Privremenim pravilima Narodne Republike Kine o porezu za održavanje gradova porezna osnovica poreza za održavanje i izgradnju grada je „iznos poreza za proizvod, PDV-a i poreza za djelatnost koje su stvarno platili porezni obveznici te se plaća istodobno kad i porez za proizvod, PDV i porez za djelatnost.”
(d) Nalazi ispitnog postupka
(164)
Kako je objašnjeno u uvodnim izjavama 347. i 348, porezne obveze u odnosu na ovaj program primjenjuju se od 1. prosinca 2010. na sva trgovačka društva koja posluju u Kini.
(e) Zaključak
(165)
U skladu s time te na temelju podataka do 30. studenoga 2010., program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku odricanja vlade od prihoda, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(166)
Ovaj program subvencija je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, s obzirom na to da samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, izuzima određenu vrstu poduzeća (tj. poduzeća sa stranim vlasništvom) od plaćanja poreza za održavanje i izgradnju grada.
(167)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(168)
Ipak, s obzirom na podatke koje su dostavili kineska vlada i relevantni proizvođači izvoznici koji surađuju, zaključuje se da su stranke mogle dokazati da ovaj program više ne daje nikakve koristi uključenim izvoznicima.
(169)
Stoga su ispunjeni uvjeti određeni člankom 15. Osnovne uredbe. Zaključeno je da se protiv ovog programa ne bi trebale uvesti kompenzacijske mjere.
4.2.4. PROGRAMI SUBVENCIONIRANJA
(170)
Od raznih programa subvencija spomenutih u pritužbi, za dva je utvrđeno da su se njima koristili proizvođači izvoznici koji surađuju, tj. Nagrada za poznate marke i Posebni fondovi za poticanje stranog ekonomskog i trgovinskog razvoja i za izradu značajnog projekta ulaganja u Shandong provinciji. O preostalim programima za koje je utvrđeno da su korišteni obavijestili su proizvođači izvoznici koji surađuju. Kineskoj je vladi ukazano na postojanje ovih programa te je od nje zatražena dostava potrebnih podataka o njima. Kineska vlada je tvrdila da bilo koji program koji nije naveden u pritužbi ne može biti ispitan, jer je to protivno pravilima WTO-a. Kineska vlada je tako tvrdila da treba smatrati da Komisijin zahtjev nije u skladu s pravilima o dokazima i savjetovanju po SCM sporazumu. Kineska vlada također je tvrdila da su podaci koje je pružila Komisija u odnosu na taj program bili općeniti i da bi, čak pod pretpostavkom da se ti programi mogu ispitati, Komisija trebala poslati novi, dovoljno potkrijepljeni zahtjev kineskoj vladi, u kojem traži detalje o novo navedenim subvencijama koje bi bile važne za ispitni postupak.
(171)
U tom smislu se naglašava da je uobičajena EU praksa obavijestiti tijela zemlje koju se ispituje o postojanju bilo kojeg navodnog programa subvencije koji koriste proizvođači izvoznici koji surađuju, osim onih koji su spomenuti u pritužbi, te tražiti podatke i objašnjenja o njima. Takva praksa je u skladu s odgovarajućim pravilima WTO-a. Komisija je obavijestila kinesku vladu o postojanju takvih programa u trenutku kada su ti programi postali poznati i pružila je kineskoj vladi podatke koje je dobila od kineskih proizvođača izvoznika koji surađuju. Komisija je dala kineskoj vladi priliku za savjetovanja u odnosu na te programe te su savjetovanja nakon toga i održana. Posljedično, odredbe članaka 12. stavka 1., članka 13. stavka 1. i 2. SCM sporazuma, kao i članka 11. stavka 10. Osnovne uredbe u potpunosti su poštivani. Dolje predstavljeni nalazi uzimaju u obzir podatke koje je dostavila kineska vlada u odnosu na odgovarajuće programe.
i. Programi spomenuti u pritužbi
- Poznate marke
(a) Pravna osnova
(172)
Ovaj program provodi se Obaviješću Shandong provincije o proračunu za posebnu dodjelu u 2008. za razvoj vlastite izvozne marke [Lucaiqizhi (2008.) br. 75]. Ovaj program daje subvencije trgovačkim društvima radi poticanja izvoznih marki i povećanja tržišnog udjela poznatih marki.
(b) Prihvatljivost
(173)
Samo izvozna poduzeća s poznatom markom koja su uspostavljena u Shandong provinciji mogu dobiti subvenciju. Nisu dostavljeni nikakvi pravni ili upravni akti koji bi potkrijepili kriterije za prihvatljivost.
(c) Praktična primjena
(174)
Program ima za cilj nagraditi poduzeća koja su priznata kao izvozna poduzeća s poznatom markom u Shandong provinciji, kako bi se poboljšali njihov razvoj i konkurentnost. Poduzeće se ne mora prijaviti za ovaj program pa nema dokumenata za odobrenje.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(175)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio tim programom.
(e) Zaključak
(176)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(177)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(178)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća, tj. izvozna poduzeća s poznatom markom. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(179)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(180)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(181)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju je zanemariva (manja od 0,01 %) za Chenming skupinu.
- Posebni fondovi za poticanje projekata stranih ulaganja
(a) Pravna osnova
(182)
Službeni dokument o ovom programu je Obavijest Narodne vlade Shouguanga o priznanju naprednih poduzeća u 2008. Ovaj program, uspostavljen 9. veljače 2008., odaje priznanje poduzećima koja su ostvarila odlične rezultate tijekom 2008.
(b) Prihvatljivost
(183)
Korisnici programa mogu biti trgovačka društva koja su priznata kao „napredna poduzeća u pogledu privlačenja stranih ulaganja” i „napredna poduzeća u pogledu vanjske trgovinske uspješnosti” sa zapaženom uspješnošću u vanjskoj trgovini ili značajnim privlačenjem stranih ulaganja. Kineska vlada nije dostavila nikakve zakone ili propise o politici ili definiciji „naprednog poduzeća u pogledu privlačenja stranih ulaganja” i „naprednog poduzeća u pogledu vanjske trgovinske uspješnosti”.
(c) Praktična primjena
(184)
Narodna vlada Shouguanga je odgovorna za dodjelu sredstava poduzećima koja su priznata kao „napredna poduzeća u pogledu privlačenja stranih ulaganja” i „napredna poduzeća u pogledu vanjske trgovinske uspješnosti.”
(185)
Prema kineskoj vladi, poduzeće se ne mora prijaviti za ovaj program pa ne postoji dokument za odobrenje.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(186)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio tim programom.
(e) Zaključak
(187)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(188)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(189)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća, tj. napredna poduzeća u pogledu privlačenja stranih ulaganja i napredna poduzeća u pogledu vanjske trgovinske uspješnosti. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(190)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(191)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(192)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju je zanemariva (manja od 0,01 %) za Chenming skupinu.
ii. Programi o kojima su obavijestili proizvođači izvoznici koji surađuju
- Pomoć u antidampinškim postupcima
(a) Pravna osnova
(193)
Službeni dokument za ovaj program su Pravila o provedbi politike potpore za antidampinške, antisubvencijske i zaštitne ispitne postupke. Kineska vlada tvrdi da je program prekinut 2008., ali nije ukazano ni na kakve odgovarajuće propise.
(b) Prihvatljivost
(194)
Subvenciju odobrava regionalni/provincijski financijski ured radi olakšavanja sudjelovanja trgovačkog društva u američkim antidampinškim ispitnim postupcima. Prihvatljiva trgovačka društva moraju biti registrirana u Shandong provinciji (isključujući Qingdao City) te postupaju u skladu s uputama Ministarstva trgovine i provincijskih tijela.
(c) Praktična primjena
(195)
Program je regionalno specifičan (dostupan jedino u Shandong provinciji, ali uz izuzetak njezinog najvećega grada Qingdao) s kriterijima prihvatljivosti koji nisu pravno objektivni.
(196)
Prema odgovarajućem zakonu, podnositelju zahtjeva odobrava se 40 % odvjetničkih troškova.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(197)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio tim programom.
(e) Zaključak
(198)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(199)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu trgovačkim društvima unutar određene zemljopisne regije.
(200)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(201)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(202)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju je zanemariva (manja od 0,01 %) za Chenming skupinu.
- Subvencija za obnovu tehnologije u Shouguangu
(a) Pravna osnova
(203)
Program se provodio u skladu s Mišljenjem o ubrzavanju visokotehnološkog industrijskog razvoja (Pokusna provedba) (Shoufa [2005.] br. 37) koje je izdala općinska vlada Shouguanga. Kineska vlada je tvrdila da postoji odgovarajući pravni okvir za program, ali nije dostavila primjerak.
(b) Prihvatljivost
(204)
Program je subvencija za povećanje konkurentnosti poduzeća. Nisu dostavljeni nikakvi pravni ili upravni akti koji bi potkrijepili kriterije za prihvatljivost.
(c) Praktična primjena
(205)
Prema kineskoj vladi, ovaj program je lokalna subvencija za poticanje istraživanja i razvoja, štednje energije i zaštite okoliša. Nema postupka podnošenja zahtjeva. Regionalna vlada s vremena na vrijeme izdaje obavijesti kojima se proizvođači izvoznici obavješćuju da im je dodijeljena subvencija u određenom iznosu.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(206)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio programom.
(e) Zaključak
(207)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(208)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(209)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(210)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(211)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(212)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,59 % za Chenming skupinu.
- Fond za prava intelektualnog vlasništva u industrijskom parku Suzhou
(a) Pravna osnova
(213)
Program se provodi u skladu s Privremenim mjerama za jačanje djelovanja na području prava intelektualnog vlasništva u industrijskom parku Suzhou i Upravna pravila o fondu za prava intelektualnog vlasništva u industrijskom parku Suzhou.
(b) Prihvatljivost
(214)
Subvencija se dodjeljuje samo trgovačkom društvu s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou koje je dobilo Potvrdu o upisu autorskih prava za računalne programe, Potvrdu o upisu topografije integriranih krugova te su njegovi proizvodi nedavno postali poznate marke.
(c) Praktična primjena
(215)
Trgovačko društvo prihvatljivo za dobivanje subvencije za prijavu patenta ili žiga mora ispuniti obrazac zahtjeva za priznanje poznate marke provincije Suzhou ili više razine i podnijeti ga Znanstvenom i tehnološkom uredu parka. Subvencije dodjeljuje industrijski park Suzhou. Nema podataka o financiranju parka i od kojih državnih tijela dobiva iznose za subvencije.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(216)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio programom. Međutim, Komisija naglašava potpuni nedostatak bilo kakve relevantne dokumentacije o proizvođaču izvozniku jer nisu dostavljeni nikakvi zahtjevi za program ili odluka kojom se odobrava subvencija.
(e) Zaključak
(217)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(218)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(219)
Ovaj program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(220)
Uz to, program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu trgovačkim društvima unutar određene zemljopisne regije. Program je dostupan samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou.
(221)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(222)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(223)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi manje od 0,01 % za APP skupinu.
- Subvencija za fond za razvoj industrije visoke tehnologije
(a) Pravna osnova
(224)
Kineska vlada ili proizvođači izvoznici nisu dali nikakvu pravu osnovu. Program predviđa financijsku pomoć trgovačkim društvima u industrijskom parku Suzhou i prema kineskoj vladi, ovaj program ima za cilj ubrzavanje preoblikovanja i nadogradnje industrijskog parka Suzhou i promicanje unapređenja kvalitete znanstvenog istraživanja poduzeća u parku.
(b) Prihvatljivost
(225)
Program je namijenjen samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou koji ispunjavaju zahtjeve određene u nekoliko planova te imaju odgovarajuće projekte znanstvenog istraživanja. Kineska vlada je dostavila opis program, međutim, nije dostavila primjerke odgovarajućih planova.
(c) Praktična primjena
(226)
Pomoć se dodjeljuje trgovačkim društvima koja ulažu u park i zatraže subvencije za određene vrste djelatnosti (istraživanje i razvoj; pomoć za nove proizvode; upravljanje intelektualnim vlasništvom; razvoj prekomorske trgovine; koordinacija projekata s vladom; javne tehnološke usluge). Subvencije dodjeljuje industrijski park Suzhou. Nema podataka o financiranju parka i od kojih državnih tijela park dobiva iznose za subvencije.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(227)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio programom.
(e) Zaključak
(228)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(229)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(230)
Program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe, jer mu je pristup ograničen na određena poduzeća. U svjetlu nedostatka bilo kakvih pravnih ili upravnih podataka o kriterijima prihvatljivosti, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencije temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(231)
Uz to, program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu trgovačkim društvima unutar određene zemljopisne regije. Program je dostupan samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou.
(232)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(233)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija ne ovisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(234)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,03 % za APP skupinu.
- Nagrada dobivena od industrijskog parka Suzhou za održavanje rasta
(a) Pravna osnova
(235)
Kineska vlada ili proizvođači izvoznici nisu dali nikakvu pravu osnovu. Kineska vlada navodi da se program provodi u skladu s Mišljenjem industrijskog parka Suzhou o promicanju skladnog, stabilnog i brzog rasta, a njegov cilj je ubrzavanje industrijskog strukturnog rasta i vanjske trgovine.
(b) Prihvatljivost
(236)
Program je dostupan samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou. Kineske vlasti nisu jasno odredile kriterije za prihvatljivost. Međutim, radi dobivanja ove subvencije, poduzeća s poslovnim nastanom u parku moraju doseći veću realizaciju izvoza u 2009. nego prošlogodišnju stvarnu realizaciju.
(c) Praktična primjena
(237)
Prema kineskoj vladi, poduzeća ne moraju podnijeti zahtjev za ovaj program, iako je relevantni proizvođač izvoznik dostavio obrazac zahtjeva industrijskog parka Suzhou za fond visokotehnološkog industrijskog razvoja. Kineska vlada navodi da se program odnosi na realizaciju izvoza poduzeća, pri čemu trgovačka društva dobivaju određeni iznos juana za svaki dolar povećanja izvozne količine i vrijednosti. Poticaji u juanima također se razlikuju s obzirom na vrstu proizvoda i modela. Subvencije dodjeljuje industrijski park Suzhou. Nema podataka o financiranju parka i od kojih državnih tijela park dobiva iznose za subvencije.
(d) Nalazi ispitnog postupka
(238)
Jedan se proizvođač izvoznik koji surađuje koristio programom.
(e) Zaključak
(239)
U skladu s time, program treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku izravnog prijenosa sredstava, što daje korist trgovačkom društvima primateljima.
(240)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje te subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima, kako je navedeno gore u odjeljku 4.1., u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe.
(241)
Program subvencije je specifičan u smislu članka 4. stavka 3. Osnovne uredbe, s obzirom na to da je samo zakonodavstvo, u skladu s kojim tijelo odobrava program, ograničilo pristup tom programu trgovačkim društvima unutar određene zemljopisne regije. Program je dostupan samo trgovačkim društvima s poslovnim nastanom u industrijskom parku Suzhou.
(242)
Uz to, program de iure zavisi o realizaciji izvoza te se stoga smatra specifičnim i primjerenim za uvođenje kompenzacijskih mjera prema članku 4. stavku 4. točki (a) Osnovne uredbe. Subvencija je povezana i izračunava se u skladu realizacijom izvoza, jer se dobivena korist temelji na povećanju izvoznih količina i vrijednosti iz godine u godinu.
(243)
Posljedično, subvencija se treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(f) Izračun iznosa subvencije
(244)
Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Ovaj se iznos (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuje, jer subvencija zavisi o realizaciji izvoza.
(245)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 0,05 % za APP skupinu.
- Programi o kojima su obavijestili proizvođači izvoznici koji surađuju, ali koji nisu ocijenjeni
(246)
O sljedećim programima koji se odnose na štednju energije i zaštitu okoliša obavijestili su proizvođači izvoznici koji surađuju:
-
Posebni fond za uklanjanje onečišćenja jezera Taihu u Jiangsu provinciji
-
Posebni fondovi za štednju energije u industrijskom parku Suzhou
-
Posebni fond za smanjenje ukupne emisije glavnih onečišćivača na općinskoj razini općine Suzhou
-
Subvencija za štednju vode i smanjenje emisija
-
Nagrada za očuvanje okoliša dobivena od ureda za zaštitu okoliša u Suzhou
-
Nagrada za štednju energije u Shouguangu
(247)
S obzirom na mali iznos koristi u pitanju, smatralo se da nije potrebno provoditi naš ispitni postupak za ove programe.
4.2.5. VLADINA PRODAJA ROBA I USLUGA ZA MANJU NAKNADU OD PRIMJERENE („LTAR”)
i. Programi spomenuti u pritužbi i ocijenjeni
- Dodjela prava korištenja zemljišta
(a) Pravna osnova i prihvatljivost
(248)
U pritužbi je bila tvrdnja da je kineska vlada dodijelila prava korištenja zemljišta izvoznicima koji surađuju za manju naknadu od primjerene. Kao odgovor na to, kineska vlada je dostavila Zakon o upravljanju zemljištem i Odredbe o dodjeli prava na korištenje građevinskog zemljišta u državnom vlasništvu kroz poziv na ponudu, dražbu i ponudu, br. 39, od 28. rujna 2007. Kineska vlada je odbila dostaviti bilo kakve podatke u pogledu stvarnih cijena prava korištenja zemljišta, mjerila za najniže cijene zemljišta za koja tvrde da postoje, način procjene mjerila za najnižu cijenu zemljišta, kao i metodologiju koja se koristi kada država izvlašćuje zemljište od bivših korisnika.
(b) Praktična primjena
(249)
Prema članku 2. Zakona o upravljanju zemljištem, sve zemljište je u državnom vlasništvu, budući da prema kineskom Ustavu i odgovarajućim pravnim odredbama zemljište pripada zajednički kineskom narodu. Zemljište se ne može prodavati, ali se prava korištenja zemljišta mogu dodijeliti prema zakonu: država odobrava dodjelu kroz javne natječaje, ponude ili dražbe.
(c) Nalazi ispitnog postupka
(250)
Proizvođači izvoznici koji surađuju obavijestili su o podacima o zemljištu koje imaju, kao i o odgovarajućim ugovorima/potvrdama o pravu korištenja zemljišta, ali kineska vlada nije dostavila podatke o određivanju cijena prava korištenja zemljišta.
(d) Zaključak
(251)
U skladu s time, dodjelu prava korištenja zemljišta od strane kineske vlade treba smatrati subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku prodaje robe, što daje korist trgovačkom društvima primateljima. Kako je objašnjeno dolje u uvodnim izjavama 260. do 262., u Kini ne postoji tržište zemljišta koje dobro funkcionira, a korištenje vanjske referentne vrijednost pokazuje da je iznos koji izvoznici koji surađuju plaćaju za prava korištenja zemljišta prilično ispod uobičajene tržišne stope.
(252)
Od kineske vlade je zatražena dostava podataka o kriterijima prihvatljivosti za dobivanje subvencije i o korištenju subvencije, kako bi se odredila mjera u kojoj je pristup subvenciji ograničen na određena poduzeća te je li specifična u skladu s člankom 4. Osnovne uredbe. Kineska vlada nije dostavila takve podatke. Komisija je stoga, ne zaboravljajući zahtjeve članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe da bilo koje utvrđivanje specifičnosti mora biti „jasno potkrijepljeno” na temelju pozitivnih dokaza, morala temeljiti svoje nalaze na dostupnim podacima u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Naglašava se da članak 28. stavak 6. navodi da „ako zainteresirana stranka ne surađuje, ili surađuje samo djelomično tako da se time relevantni podaci uskraćuju, rezultati mogu biti manje povoljni za stranku nego da je surađivala.” Razmotrene činjenice uključivale su sljedeće:
(253)
Dokaz o specifičnosti koji su podnijeli podnositelji pritužbe.
(254)
Nalazi (vidjeti uvodne izjave 77. i 78.) da se specifične subvencije usmjeravaju u industriju proizvodnje papira kroz poseban sektorski plan, tj. Plan proizvodnje papira. U tom smislu naglašava se da članci 7. do 11. prethodno navedenog Plana određuju posebna pravila o organizaciji industrije navodeći koje se vrste industrija proizvodnje papira uspostavljaju u raznim zemljopisnim regijama zemlje.
(255)
Dokaz (vidjeti uvodnu izjavu 76.) da je industrija proizvodnje papira „poticana industrija” (Odluka br. 40).
(256)
Nalazi (vidjeti uvodne izjave 260. do 262.) da nema tržišta zemljišta u Kini koje dobro funkcionira.
(257)
Nalazi proizvođača izvoznika koji surađuju, što je potvrđeno u istovremenom antidampinškom ispitnom postupku, da im je zemljište dodijeljeno s obzirom na njihove projekte proizvodnje papira (8).
(258)
U svjetlu gore navedenog te u nedostatku bilo kakve suradnje kineske vlade dostupni dokazi ukazuju na to da subvencije odobrene trgovačkim društvima u industriji papira nisu općenito dostupne te su stoga specifične u smislu članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe. U svjetlu nesuradnje kineske vlade, ništa ne ukazuje na to da se prihvatljivost za dobivanje subvencija temelji na objektivnim kriterijima i uvjetima u skladu s člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe.
(259)
Posljedično, ova se subvencija treba smatrati subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(260)
U skladu s time, treba zaključiti da situacija u Kini u pogledu prava korištenja zemljišta nije posljedica djelovanja tržišta. Doista, čini se da uopće ne postoje dostupne privatne referentne vrijednosti u Kini. Stoga prilagodba troškova ili cijena u Kini nije izvediva. U tim okolnostima smatra se da u Kini nema tržišta i, u skladu s člankom 6. točkom (d) podtočkom ii. Osnovne uredbe, opravdano je korištenje vanjske referentne vrijednosti za mjerenje iznosa koristi. S obzirom na to da kineska vlada nije surađivala i nije podnijela nikakav prijedlog za vanjsku referentnu vrijednost, Komisija se morala poslužiti dostupnim podacima kako bi odredila prikladnu vanjsku referentnu vrijednost. U tom smislu smatra se prikladnim koristiti podatke zasebnih carinskih područja Tajvana, Penghu, Kinmen i Matscu (kineski Taipei), dalje u tekstu „Tajvan”, kao prikladne referentne vrijednosti.
(261)
Komisija smatra da cijene zemljišta u Tajvanu pružaju najbolji približni pokazatelj za područja u Kini gdje su smješteni proizvođači izvoznici koji surađuju. Svi proizvođači izvoznici smješteni su u istočnom dijelu Kine, u razvijenim područjima visokog BDP-a u provincijama s velikom gustoćom naseljenosti oko Šangaja. Iznos subvencije koja se može kompenzirati izračunava se u smislu koristi za primatelje za koju je utvrđeno da je postojala tijekom RIP-a. Korist za primatelje izračunava se uzimanjem u obzir razlike između iznosa kojeg je platilo svako trgovačko društvo za prava korištenja zemljišta i iznosa koji bi se inače trebao platiti na temelju tajvanskih referentnih vrijednosti.
(262)
Prilikom tog izračuna Komisija je koristila prosječnu cijenu zemljišta po četvornom metru utvrđenu u Tajvanu i prilagođenu za deprecijaciju valute od datuma dotičnih ugovora o pravu korištenja zemljišta. Podaci o cijenama industrijskog zemljišta prikupljene su s internetske stranice Ureda za industriju Ministarstva gospodarskih poslova Tajvana. Deprecijacija valute izračunata je na temelju stopa inflacije za Tajvan, kako je objavio MMF u svojem World Economic Outlook-u iz 2009. U skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao za RIP korištenjem uobičajenog vijeka trajanja prava korištenja zemljišta za zemljište za industrijsko korištenje u Kini, tj. 50 godina. Taj se iznos potom dodjeljivao prema ukupnom prometu tijekom RIP-a proizvođača izvoznika koji surađuju, jer subvencija ne zavisi o ostvarenom izvozu i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili prevezenim količinama.
(263)
Stopa subvencije utvrđena u pogledu ovog programa tijekom RIP-a za proizvođače izvoznike koji surađuju iznosi 2,81 % za APP trgovačka društva i 0,69 % za Chenming trgovačka društva.
ii. Programi spomenuti u pritužbi, ali koji nisu ocijenjeni
- Prodaja električne energije
(264)
Utvrđeno je da proizvođači izvoznici koji surađuju nisu koristili ovaj program tijekom RIP-a. Stoga nije bilo potrebno ocijeniti je li taj program takav da se protiv njega trebaju uvesti kompenzacijske mjere.
- Prodaja kemikalija za izradu papira
(265)
Utvrđeno je da proizvođači izvoznici koji surađuju nisu koristili ovaj program tijekom RIP-a. Stoga nije bilo potrebno ocijeniti je li taj program takav da se protiv njega trebaju uvesti kompenzacijske mjere.
4.3. KOMENTARI STRANAKA O SUBVENCIONIRANJU
4.3.1. UVOD
(266)
Kineska vlada, dvije skupine proizvođača izvoznika koji surađuju (APP i Chenming) i podnositelj pritužbe iz EU dostavili su komentare na konačnu objavu.
(267)
Podnositelj pritužbe iz EU podržao je nalaze Komisije.
(268)
Kineska vlada, APP i Chenming osporili su nalaze Komisije. Argumenti koji se odnose na komentare na koje je već u potpunosti odgovoreno u konačnoj objavi ne ponavljaju se u ovoj Uredbi.
4.3.2. TVRDNJE U ODNOSU NA DVOSTRUKE MJERE
(269)
Kineska vlada je tvrdila da prijedlog za kompenzacijskim mjerama predstavlja dvostruku mjeru. Tvrdilo se da se po praksi EU u antidampinškim ispitnim postupcima protiv Kine uobičajena vrijednost utvrđuje u odnosu na podatke dobivene od proizvođača u trećim zemljama s tržišnim gospodarstvom. Stoga bi u takvim slučajevima kompenzacijske pristojbe predstavljale dvostruku mjeru za isto pitanje jer antidampinške pristojbe učinkovito „kompenziraju” bilo kakvu subvenciju koja je navodno odobrena trgovačkim društvima.
(270)
APP je tvrdio, ako se uobičajena vrijednost temelji na domaćoj prodaji u analognoj zemlji, odbacivanje zahtjeva za MET-om i korištenje nesubvencionirane uobičajene vrijednosti imaju učinak povećanja pristojbe za iznos subvencioniranja te bi se subvencije računale dvaput.
(271)
Kineska vlada je tvrdila da se istim navodnim iskrivljenjem već bavilo u istovremenom antidampinškom postupku. Kineska vlada je također tvrdila da praksa Komisije krši EU i WTO propise i da bi Komisija trebala ili prekinuti postupak za kompenzacijske pristojbe ili odobriti MET proizvođačima izvoznicima koji surađuju u istovremenom antidampinškom postupku. Kineska vlada je također tvrdila da ne prihvaća Komisijin argument da nema dvostrukog računanja zbog toga što je marža štete manja od dampinške marže. Konačno, kineska vlada je tvrdila da bi na temelju nalaza Prizivnog tijela WTO-a u sporu SAD - NRK DS379 (9) u pogledu dvostrukih mjera trebalo prekinuti trenutačni postupak.
(272)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu naglašava se da dvostruke mjere nemaju nikakvu ulogu u ovom postupku. Bez obzira na to može li istodobno uvođenje antidampinških i kompenzacijskih pristojba u slučaju netržišnoga gospodarstva dovesti do moguće „dvostruke mjere”, takva situacija, po definiciji, mogla bi se jedino pojaviti kada postoji kumulacija dampinške marže i iznosa subvencije, tj. ako kombinirana razina obiju vrsta pristojba prelazi dampinšku maržu ili iznos subvencije, ovisno o tome što je od toga dvoga veće. Kako će biti objašnjeno u nastavku, to ovdje nije slučaj.
(273)
Kao prvo, podsjeća se da EU primjenjuje pravilo niže pristojbe pri uvođenju antidampinških i kompenzacijskim pristojba na isti proizvod. Drugim riječima, u ispitnim postupcima u EU Komisija utvrđuje razinu dampinga, subvencioniranja i štete uzrokovane industriji Unije. Razina pristojba nikada ne može biti viša od marže štete, a marža štete je ovdje jednaka za oba postupka. U istovremenom antidampinškom postupku Komisija je utvrdila maržu dampinga koja je puno veća od marže štete. U skladu s pravilom niže pristojbe Komisija je predložila uvođenje mjera koje se temelje na marži štete (vidjeti Uredbu Vijeća (EU) br. 451/2011 od 6. svibnja 2011. o uvođenju konačne antidampinške pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe uvedene na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine (10)). Stoga marža subvencije utvrđena u trenutačnom antisubvencijskom ispitnom postupku neće dati nikakvu dodatnu zaštitu industriji Unije u usporedbi s dampinškom maržom jer će antidampinška pristojba već biti ograničena maržom štete. Stoga nema preklapanja ili kumulacije pristojba u dvama istovremenim postupcima i posljedično, čak pod pretpostavkom da postoji mogućnost dvostrukih mjera kako je opisano gore u uvodnoj izjavi (269), ne mogu postojati zahtjevi u propisima da se „kompenzira” damping prema subvenciji. Doista, razlika između marža dampinga i marža štete utvrđenih u antidampinškom postupku bila je puno veća nego iznos subvencioniranja utvrđen u ovom ispitnom postupku. Također treba istaknuti da u pogledu stvarnog određivanja pristojba za platiti Komisija ima praksu prvo uvesti iznos pristojbe koji proizlazi iz ispitnog postupka za kompenzacijske pristojbe. Ako i dalje postoji razlika između prethodno navedene razine pristojbe i marže štete, ta razlika može se dopuniti pristojbom koja proizlazi iz antidampinškog ispitnog postupka. Međutim, to ne znači da postoji dvostruko računanje, jer bi se kombinirana razina pristojba već mogla opravdati ishodom samog antidampinškog ispitnog postupka.
(274)
Drugo, treba naglasiti da mjere koje je predložila kineska vlada nisu dopuštene propisima jer i. je ispitni postupak utvrdio postojanje subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, a koje su uzrokovale materijalnu štetu industriji Unije i za uvođenje mjera je utvrđeno da je u interesu Unije pa se stoga ovaj postupak ne može prekinuti, ii. nisu sve kineske stranke zatražile MET u istovremenom antidampinškom postupku, iii. MET se ne može odobriti automatski strankama koje ga nisu zatražile i iv. za one stranke kojima je MET odbijen to je učinjeno zbog utvrđenih ozbiljnih nedostataka u pogledu Kriterija 1, 2 i 3 članka 2. stavka 7. točke (c) Osnovne antidampinške uredbe.
4.3.3. TVRDNJE U POGLEDU KORIŠTENJA NEPOVOLJNIH ZAKLJUČAKA
(275)
Kineska vlada je također tvrdila da je Komisija koristila protuzakonite nepovoljne zaključke kao posljedica nedovoljne suradnje. U tom kontekstu, upućuje na članak 28. stavak 6. Osnovne uredbe koji između ostalog spominje da ako zainteresirana stranka ne surađuje ili surađuje djelomično, rezultati mogu biti manje povoljni za stranku nego da je surađivala. Prema kineskoj vladi, primjenom nepovoljnih zaključaka krši se članak 12. stavak 7. SCM sporazuma, kao i Prilog II. WTO antidampinškom sporazumu.
(276)
U pogledu ove stvari, naglašava se da shvaćanje kineske vlade članka 28. stavka 6. Osnovne uredbe nema temelja. Komisija nije kineskoj vladi nametnula nikakve „nepovoljne zaključke”, jer Komisija nije namjerno odabrala manje povoljan ishod za dotične izvoznike, niti je nastojala uvesti kažnjavanje u odnosu na postojanje subvencija ili iznos kompenzacijskih pristojba. Komisija je kao ispitno tijelo zatražilo određene podatke od kineske vlade s razumnim rokom. Međutim, kineska vlada nije dostavila podatke za koje se smatralo da su potrebni za ispitni postupak (npr. primjerke planova, podatke o bankama, procjenu koju su banke provodile prilikom dodjele zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju, određivanje cijena prava korištenja zemljišta). U tim okolnostima Komisija je bila prisiljena koristiti odredbe članka 28. Osnovne uredbe o dostupnim podacima kako bi se došlo do reprezentativnih nalaza. Važno je istaknuti da to nije učinjeno nametanjem kineskoj vladi nalaza s namjerom kažnjavanja. Kao primjer, naglašava se da Komisija nije odbacila podatke o pravima korištenja zemljišta; ali kineska vlada nije dostavila sve potrebne podatke o određivanju cijena prava korištenja zemljišta. Na isti način Komisija nije na kinesku vladu primijenila nikakve nepovoljne zaključke u odnosu na davanje povlaštenih zajmova industriji premazanog papira, ali je morala pronaći nedostajuće podatke o planovima, ulozi banaka i politici banaka kod davanja zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju, budući da takve podatke kineska vlada jednostavno nije dostavila. Stoga je Komisija iskoristila bilo koje podatke koje je kineska vlada dostavila. Kad god dostavljeni podaci nisu bili dovoljni ili je utvrđeno da nemaju dokazne vrijednosti, Komisija ih je morala nadopuniti ostalim odgovarajućim podacima kako bi došla do nalaza. U nekim slučajevima ne može se isključiti da je rezultat bio manje povoljan za kinesku vladu nego da je potpuno surađivala, ali Komisija nije stremila baš takvom ishodu.
(277)
Pristup Komisije u ovom slučaju razlikuje se od načina na koji pojam „nepovoljnih zaključaka” po stavku 7. Priloga V. SCM sporazumu primjenjuju paneli WTO-a. Na primjer, Panel za zrakoplove EZ primijenio je nepovoljne zaključke dvaput u pogledu španjolskog programa za istraživanje i razvoj „PROFIT” u slučajevima kada je EU dostavila nedostatne podatke. U pogledu i iznosa financiranja i pitanja stvarne specifičnosti, panel je zanemario dokaze koje je dostavila EU i zamijenio rješenje koje je predložio podnositelj pritužbe (SAD) svojim nalazima (11). To nije bio slučaj u ovom ispitnom postupku jer Komisija nije zanemarila podatke koje je dostavila kineska vlada i jednostavno zamijenila rješenje koje je predložio podnositelj pritužbe, nego je umjesto toga koristila sve podatke koje je imala dostupne kako bi došla do zaključka. S obzirom na gore navedeno, zaključuje se da prethodno navedene tvrdnje treba odbaciti.
(278)
Budući da Komisija nije koristila nepovoljne zaključke u odnosu na kinesku vladu ili bilo kojeg izvoznika, tvrdnja da se primjenom nepovoljnih zaključaka na vladu krše pravne odredbe WTO-a je bespredmetna.
(279)
To se moralo odbaciti jer ta tvrdnja nije potkrijepljena stvarnim činjenicama. Komisija je obavijestila kinesku vladu o odredbama članka 28. te u kojim slučajevima se te odredbe mogu primijeniti u prvom pismu koje je kineska vlada zaprimila nakon pokretanja ovog postupka, kao i u posljednjem pismu koje je kineska vlada zaprimila prije posjeta radi provjere na licu mjesta. Nadalje, kineskoj vladi je ukazano na posljedice nesuradnje, kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 59.
(280)
Kineska vlada je također tvrdila da Komisija nikada nije od nje zatražila održavanje sastanaka s bankama u državnom vlasništvu.
(281)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. U tom smislu naglašava se da je Komisija zatražila izravnu uključenost kineske vlade prilikom organiziranja sastanaka s onim bankama koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju. U tu svrhu kineskoj vladi je također dostavljen popis banaka koje su dale takve zajmove. Od kineske vlade je također zatraženo osiguranje prisutnosti banaka za provedbu državne politike i drugih financijskih institucija tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta u poslovnim prostorijama kineske vlade kako bi mogli odgovoriti na pitanja koja se odnose na dio upitnika namijenjenog za te stranke. Kineska vlada nije postupila niti po jednom od gore navedenih zahtjeva.
(282)
Kineska vlada je tvrdila da je korištenje nepovoljnih zaključaka neopravdano u ovom slučaju jer je kineska vlada u skladu sa svojim mogućnostima najbolje što je mogla pružila podatke koje je imala dostupne. Kineska vlada je tvrdila da su banke treće stranke u ovom postupku i nisu zainteresirane stranke kako je definirano u članku 12. stavku 9. SCM sporazuma te stoga nemaju obvezu surađivati. Također se tvrdilo da je Komisija pokazala proizvoljnost i postupala nedosljedno pravilima WTO-a, budući da je kineska vlada dostavila dovoljno podataka u odnosu na zajmove banaka i prava korištenja zemljišta.
(283)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da Komisija nije primijenila nepovoljne zaključke na kinesku vladu. Nadalje, kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 276., Komisija je iskoristila sve podatke koje je kineska vlada dostavila, ali budući da su važni podaci nedostajali, morala je nadopuniti dostavljene podatke drugim dostupnim izvorima kako bi došla do reprezentativnog nalaza.
(284)
U odnosu na tvrdnje o zainteresiranim strankama, podsjeća se da članak 12. stavak 9. SCM sporazuma jasno navodi da domaće ili strane stranke pored onih spomenutih u Sporazumu mogu biti uključene kao zainteresirane stranke. U odnosu na ovaj postupak, Komisija je na temelju pritužbe zatražila podatke o davanju povlaštenih zajmova industriji premazanog papira. Nadalje, ti podaci su izravno povezani s bankama koje su u većinskom državnom vlasništvu. Na to je ukazano i proizvođačima izvoznicima koji surađuju i kineskoj vladi. Činjenica da jednostavno nije dostavljeno dovoljno podataka o davanju zajmova banaka prisilila je Komisiju na primjenu dostupnih podataka u skladu s odredbama članka 28. Osnovne uredbe.
4.3.4. TVRDNJE U POGLEDU KORIŠTENJA NAJBOLJIH DOSTUPNIH PODATAKA
(285)
APP je tvrdio da Komisiji nije dopušteno odbaciti podatke koji nisu idealni u svim aspektima ako je zainteresirana stranka koja je dostavila podatke ipak postupala najbolje u skladu sa svojim mogućnostima. APP je dalje tvrdio da čak u slučajevima kada stranka nije surađivala u skladu sa svojim mogućnostima prilikom korištenja dostupnih činjenica Komisija mora uzeti u obzir sve potkrijepljene činjenice koje je dostavila zainteresirana stranka čak i ako te činjenice ne bi predstavljale potpune podatke zatražene od stranke. Komisija je stoga dužna, kako prema Osnovnoj uredbi, tako i prema SCM sporazumu, ne zanemariti takve podatke.
(286)
Kineska vlada je tvrdila da korištenje dostupnih podataka nije dopušteno ako su zainteresirana članica ili zainteresirana stranka dokazale da su postupale u skladu sa svojim mogućnostima i dostavile podatke koji su provjerljivi, primjereno dostavljeni tako da se mogu koristiti u ispitnom postupku, dostavljeni na vrijeme i na mediju ili računalnom jeziku kako to zatraži ispitno tijelo.
(287)
To ovdje nije bio slučaj. U tom smislu podsjeća se da je Komisija upotrijebila dostupne podatke u skladu s odredbama članka 28. Osnovne uredbe i članka 12. stavka 7. SCM sporazuma jer kineska vlada i proizvođači izvoznici, iako je to od njih više puta zatraženo, nisu dostavili podatke za koje se smatralo da su potrebni za ispitni postupak kako bi se došlo do reprezentativnog nalaza. Doista, Komisija je morala pronaći rješenje za temeljni problem koji je susrela kao ispitno tijelo, tj. činjenicu da je kineska vlada odbila pristup ili nije dala stvarne podatke o planovima, ulozi banaka, procjeni kreditnog rizika prilikom odobravanja zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju, određivanju cijena prava korištenja zemljišta ili pravnim dokumentima koji se odnose na razne programe koji su predmet ispitivanja. Na isti način proizvođači izvoznici koji surađuju nisu dostavili podatke o zajmovima koje su dale kineske banke. Stoga način na koji su kineska vlada i proizvođači izvoznici surađivali ne zadovoljava standarde koje je uspostavilo Prizivno tijelo WTO-a u SAD-u - Antidampinške mjere na određene toplo valjane proizvode od čelika iz Japana, koje je zaključilo da je razina suradnje koja se zahtijeva od zainteresiranih stranaka „visoka” i da zainteresirane stranke moraju postupati „najbolje u skladu sa svojim mogućnostima” (12). Komisija ne razumije zašto kineskoj vladi i proizvođačima izvoznicima nije bilo moguće dostaviti/staviti na raspolaganje nedostajuće podatke, a kineska vlada ili proizvođači izvoznici nisu dali uvjerljiva objašnjenja. Kineska vlada također je tvrdila da uvjeti za korištenje najboljih dostupnih podataka nisu bili ispunjeni i da kineska vlada možda nije dostavila određene podatke jednostavno zato što takvi podaci ne postoje, nisu više bitni ili su nedostupni, nisu zatraženi u upitniku ili unaprijed prije provjere.
(288)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se, kako je jasno dokazano u odjeljku o subvencioniranju (uvodne izjave 64. do 73.), da je korištenje dostupnih podataka bilo jedina mogućnost za Komisiju kao ispitno tijelo kako bi došla do reprezentativnog nalaza. U odnosu na vrstu zatraženih podataka podsjeća se da je Komisija zatražila podatke koji su postojali (npr. podaci o planovima, ulozi banaka, procjeni kreditnog rizika kod odobravanja zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju, određivanju cijena prava korištenja zemljišta ili pravnim dokumentima koji se odnose na različite ispitane programe) i ponudila kineskoj vladi mogućnost dostave takvih podataka u nekoliko navrata nakon pokretanja ovog postupka.
(289)
Nadalje, također treba istaknuti da je Komisija kao ispitno tijelo morala ispitati navode iz pritužbe, a za koje su dostavljeni dostatni podaci za pokretanje ispitnog postupka (npr. korištenje petogodišnjih planova i industrijske politike za povlaštene zajmove industriji premazanog papira, uloga banaka kao javnih tijela, postojanje programa neposrednih/posrednih poreza i subvencija) pa je tako od kineske vlade kao zainteresirane stranke zatražena dostava svih podataka za koje se smatralo da su potrebni. Međutim, kineska vlada je izabrala drukčiji pristup koji je bio jednak kao da je preuzela na sebe ulogu ispitnog tijela. Doista, kineska vlada je htjela sama prosuđivati što se smatra bitnim i ograničiti svoje pružanje podatka na dokumente koje je smatrala bitnim bez omogućavanja ispitnom tijelu razmatranja tih pitanja. To se jasno očituje u pristupu kineske vlade bankama u državnom vlasništvu (vidjeti gore uvodnu izjavu 282.).
Kineska vlada je tvrdila da su takve banke „treće stranke”; međutim, podnositelj pritužbe podnio je dostatne dokaze da su to „javna tijela” te je Komisija stoga imala pravo tražiti od kineske vlade dostavu traženih podataka o njihovim aktivnostima. Kao odgovor na to, kineska vlada je preuzela na sebe odlučivanje o tome da te banke nisu javna tijela te odbijanje dostave bilo kakvih podataka o njima. Međutim, ta odluka pripada ispitnom tijelu, tj. Komisiji, a ne kineskoj vladi. Takvo postupanje očigledno nije u skladu s gore spomenutom sudskom praksom WTO-a koja navodi da zainteresirane stranke moraju postupati „najbolje u skladu sa svojim mogućnostima”. Teško je vidjeti kako je ono u skladu sa zaključkom Prizivnog tijela u Sjedinjenim Državama - Antidampinške mjere na određene toplo valjane proizvode od čelika iz Japana da je ”… suradnja proces, koji uključuje zajednički napor, pri čemu stranke zajedno djeluju k zajedničkom cilju” (13). Također treba naglasiti da je Komisija ostavila dovoljno vremena svakoj zainteresiranoj stranci za dostavu traženih podataka te je provodila ispitni postupak u skladu s odredbama Priloga VI. SCM sporazumu koji određuje pravila za provjere na licu mjesta koje između ostalog dopuštaju na licu mjesta zahtjeve za dodatnim detaljima u svjetlu dobivenih podataka.
(290)
Kineska vlada je tvrdila da su traženi Planovi opsežni jer sadrže 282 000 stranica te je stoga dodatno opterećenje prevesti ih. Također je tvrdila da nije svjesna neovisnih prijevoda Planova i da nije dostavila Nacionalne petogodišnje planove u američkom postupku.
(291)
Taj se argument morao odbaciti. Planovi spomenuti gore u uvodnoj izjavi 65. koje je kineska vlada dostavila na kineskom jeziku imaju manje od 300 stranica. Tvrdnja o 282 000 stranica nije potvrđena onim podacima koje je kineska vlada dostavila. Međutim, tvrdnja je zabrinjavajuća jer možda ukazuje na još i veću vladino uplitanje nego što je utvrđeno u ovom ispitnom postupku i u istovremenom antidampinškom postupku. U pogledu planova koji su se pojavili kao neovisni prijevodi, naglašava se da je Komisija dobila tu dokumentaciju od drugih zainteresiranih stranaka i u mjeri u kojoj su ti prevedeni planovi dobiveni iskorišteni su za potrebe ovog ispitnog postupka. Konačno, treba pojasniti da Komisija nije željela tvrditi da je kineska vlada dostavila planove u postupku u SAD-u. Uvodna izjava 66. gore samo spominje da se čini da u tom smislu postoje prevedeni podaci.
4.3.5. TVRDNJE U POGLEDU KORIŠTENJA PODATAKA KOJI NISU IDEALNI U SVAKOM POGLEDU
(292)
Kineska vlada je tvrdila da Komisija, prije korištenja najboljih dostupnih podataka, mora provesti analizu kako to zahtijeva članak 28. stavak 3. Osnovne uredbe i zaključiti jesu li ispunjeni tamo određeni posebni uvjeti.
(293)
U tom smislu naglašava se da se Komisija poslužila dostupnim podacima u skladu s odredbama članka 28. Osnovne uredbe jer posebni uvjeti određeni člankom 28. stavkom 3. nisu bili ispunjeni. Kako je gore objašnjeno, kineska vlada je ili dostavila podatke koji nisu bili potpuni ili u mnogim slučajevima nije niti dostavila tražene podatke. Podsjeća se da podaci o planovima ili nisu uopće dostavljeni ili su dostavljeni djelomično, podaci o ulozi banaka bili su nepotpuni ili nisu imali dokazne vrijednosti, podaci o procjeni banaka kreditnog rizika pri odobravanju zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju nisu dostavljeni, podaci o određivanju cijena prava korištenja zemljišta nisu dostavljeni i brojni pravni dokumenti koji se odnose na određene programe poreza ili subvencija također nisu dostavljeni. Uzimajući u obzir manjkavosti ili nepostojanje podataka, Komisija nije mogla provjeriti određene dostavljene podatke. S obzirom na gore navedeno, na činjenicu da se u tim okolnostima za kinesku vladu ne bi moglo smatrati da djeluje u skladu sa svojim mogućnostima te s obzirom na nepotrebne poteškoće za izradu razumno točnog nalaza, Komisija se morala poslužiti dostupnim podacima.
(294)
Kineska vlada također je tvrdila da je Komisija trebala kao najbolje dostupne podatke iskoristiti podatke koje je kineska vlada već dostavila.
(295)
U tom smislu naglašava se da je Komisija iskoristila sve podatke koje su dostavile zainteresirane stranke (uključujući bilo koje podatke koje je dostavila kineska vlada) i koje je pronašla na javno dostupnim izvorima kako bi došla do reprezentativnog nalaza.
(296)
U pogledu zajmova tvrdilo se da se u nedostatku podataka od određenih banaka radi procjene kreditnog rizika pri davanju zajmova Komisija trebala poslužiti objašnjenjima koje su dostavili NBK i Kineska regulatorna komisija za banke, kao i godišnjim izvješćima poslovnih banaka.
(297)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se da banke, iako je to od njih izričito zatraženo, nisu dostavile potrebne podatke. Podaci koje su dostavili NBK i Kineska regulatorna komisija za banke bili su samo vrlo općenite naravi i nisu ni na koji način bili izravno povezani sa zajmovima danima proizvođačima izvoznicima koji surađuju. Kineska vlada je dostavila određeni broj godišnjih izvješća poslovnih banaka (od kojih su neki bili samo na kineskom) i tvrdila je da poslovne banke donose svoje vlastite odluke o poslovanju u skladu sa zakonom bez ikakvog uplitanja od strane skupina ili pojedinaca. Međutim, to su samo izjave koje ne omogućuju provjeru jesu li i na koji način banke procijenile kreditni rizik pri davanju zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju i moraju se suprotstaviti određenim slučajevima na koje se naišlo u ispitnom postupku gdje su poduzeća očigledno dobila zajmove bez vidljive procjene njihovog kreditnog rizika.
(298)
U pogledu prava korištenja zemljišta tvrdilo se da je Komisija trebala iskoristiti podatke koje je dostavila kineska vlada, a koji prema kineskoj vladi dokazuju postojanje tržišta koje dobro funkcionira. Tvrdilo se da su podaci o najmanjim cijenama prava korištenja zemljišta koje je zatražila Komisija opsežni i nisu bili zatraženi u upitniku ili unaprijed prije provjere.
(299)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu podsjeća se da bez podataka o određivanju cijena prava korištenja zemljišta nije moguće doći do ikakvih zaključaka u pogledu postojanja tržišta zemljišta u Kini koje dobro funkcionira koji odražava sile ponude i potražnje. Također se naglašava da je Komisija ostavila dovoljno vremena kineskoj vladi za dostavu takvih podataka za područja gdje proizvođači izvoznici koji surađuju imaju poslovni nastan, ali kineska vlada nije u tom pogledu dostavila niti jedan podatak. U svakom slučaju, Komisija je poštivala odredbe Priloga VI. SCM sporazumu koji određuje pravila za provjere na licu mjesta koje između ostalog dopuštaju na licu mjesta zahtjeve za dodatnim detaljima u svjetlu dobivenih podataka.
4.3.6. TVRDNJE U POGLEDU DEFINICIJE JAVNIH TIJELA
(300)
Kineska vlada je tvrdila da državno vlasništvo nije razumna osnova za utvrđivanje je li banka ili gospodarska služba javno tijelo i da bi Komisija za takvu analizu morala primijeniti pravila EU o državnim potporama. Kineska vlada je također zahtijevala da bi na temelju nalaza Prizivnog tijela WTO-a u sporu SAD - NRK DS379 u pogledu definicije javnog tijela trebalo prekinuti trenutačni postupak.
(301)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se da je Komisija gore u uvodnoj izjavi 90. objasnila definiciju javnog tijela. Definicija je u skladu s odgovarajućom sudskom praksom WTO-a u antidampinškim postupcima, uključujući prethodno navedeno izvješće Prizivnog tijela. Stoga nije potrebno odstupiti od onoga što je općenito prihvaćeno i koristiti drugo mjerilo (tj. pravila EU o državnim potporama) koje se primjenjuje u vrlo različitoj grani prava. Treba primijetiti da pravo državnih potpora djeluje u potpuno različitom kontekstu, tj. ne radi uređivanja međunarodne trgovine robom, nego kao dopuna zajedničkom tržištu. Konačno, nema činjenične ili pravne osnove za potvrdu tvrdnje da bi ovaj postupak trebalo prekinuti.
4.3.7. POVLAŠTENI ZAJMOVI INDUSTRIJI PREMAZANOG PAPIRA
(302)
Kineska vlada je u odnosu na davanje povlaštenih zajmova industriji premazanog papira tvrdila da Komisija nije pružila dostatne dokaze o specifičnim subvencijama kako to traži članak 2. stavak 1. točka (a) SCM sporazuma i članak 4. stavak 2. točka (a) Osnovne uredbe. Tvrdilo se da analiza Komisije nije uspjela de iure dokazati specifičnost navodnih subvencija.
(303)
Dva proizvođača izvoznika koji surađuju također su tvrdila da zajmovi koje su dale kineske banke u državnom vlasništvu nisu bile specifični.
(304)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je specifičnost utvrđena na osnovi svih dostupnih podataka, uključujući podatke koje je dostavila kineska vlada, kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 92. Ti podaci potvrđuju postojanje de iure specifičnosti u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (a) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (a) Osnovne uredbe.
(305)
Kineska vlada također je tvrdila da Komisija nije pružila pozitivne dokaze o subvencioniranju u skladu s odredbama članka 2. stavka 4. SCM sporazuma i članka 4. stavka 5. Osnovne uredbe, budući da se dokazi koje je koristila Komisija ne mogu smatrati pozitivnim dokazima jer nisu potvrdnog, objektivnog i provjerljivog karaktera koji je vjerodostojan.
(306)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se da činjenice opisane gore u uvodnoj izjavi 92. predstavljaju pozitivni dokaz o specifičnosti (tj. specifične subvencije odobrene kroz sektorski industrijski plan, industrija proizvodnje papira koja se smatra poticanom industrijom, uloga poslovnih banaka i kineskog državnog planskog sustava, kao i visoki kreditni rejting trgovačkih društava jer mogu biti korisnici specifičnih planova politike). Ti podaci su potvrdni jer su jasni, objektivni i uvjerljivi. Proizašli su iz različitih izvora i dostavile su ih zainteresirane stranke ili su pronađeni u javnoj domeni.
(307)
U pogledu Plana proizvodnje papira 2007. tvrdilo se da on ne daje specifične subvencije ili povlašteni tretman industriji proizvodnje papira. Prema kineskoj vladi, činjenica da ovaj plan navodi da financijske institucije neće davati zajmove bilo kojem projektu koji nije u skladu s njegovim propisima samo je odredba s ciljem prekida projekata koji su uzrokovali ozbiljno onečišćenje.
(308)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu naglašava se da izričaj korišten u Planu proizvodnje papira 2007., kako je detaljno objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 77., ne ostavlja sumnje o postojanju specifičnih subvencija i povlaštenog tretmana za industriju proizvodnje papira. Tvrdnju da detaljna pravila koja se odnose na financijske institucije postoje samo zbog okolišnih razloga ne potkrepljuje stvarni izričaj odgovarajućih tekstova.
(309)
U pogledu planova politike, kao i pratećih dokumenata poput Projekta povezivanja i Kataloškog popisa, kineska vlada je ponovila da oni kao takvi nisu pravno obvezujući u skladu s kineskim Zakonom o zakonodavstvu. Umjesto toga, potrebni su pravno obvezujući provedbeni akti. Također se tvrdilo da su planovi previše neodređeni da bi ih se razmatralo kod utvrđivanja specifičnosti, a sama činjenica da je industrija proizvodnje papira poticana industrija ne dokazuje da kineska vlada izričito ograničava pristup subvenciji određenim poduzećima.
(310)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je ispitni postupak utvrdio da su planovi pravno obvezujući zbog razloga objašnjenih gore u uvodnoj izjavi 78. Ispitni postupak također je utvrdio da status „poticane industrije” za industriju proizvodnje papira povlači za sobom određene koristi odgovarajućim poduzećima.
(311)
U pogledu dodjele zajmova tvrdilo se da analiza godišnjih izvješća kineskih banaka koje su dale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju ne otkriva da su zajmovi odobreni zbog planova politike.
(312)
Taj se argument morao odbaciti. Kako je gore naglašeno, godišnja izvješća banaka ne pružaju posebne podatke o dodjeli zajmova proizvođačima izvoznicima koji surađuju. Doista, godišnja izvješća su općeniti dokumenti koji nemaju nikakvih podataka o načinu na koji su kineske banke dodjeljivale zajmove proizvođačima izvoznicima koji surađuju i načinu na koji su banke procjenjivale kreditni rizik za proizvođače izvoznike koji surađuju. Ti su podaci više puta zatraženi od zainteresiranih stranaka i smatraju se ključnima uzimajući u obzir između ostalog nalaze u izvješću MMF-a za 2006. koji je ukazao na to da je liberalizacija banaka u Kini nedovršena i kreditni rizik se primjereno ne odražava (14), izvješću MMF-a za 2009. koje je istaknulo nedostatak liberalizacije kamatnih stopa u Kini (15), izvješću MMF-a po zemljama za 2010. koje je navelo da je trošak kapitala u Kini relativno nizak, dodjela kredita je ponekad određena necjenovnim kriterijima i visoka štednja pravnih osoba dijelom je povezana s niskim troškom različitih ulaznih čimbenika (uključujući kapital i zemlju) (16), Ekonomski pregled OECD-a za Kinu za 2010. (17) i Radni dokument gospodarskog odjela OECD-a br. 747 o reformama kineskog financijskog sektora (18) koji su naveli da je u vlasništvu financijskih institucija i dalje dominantna država, zbog čega se javljaju pitanja o tome u kojoj mjeri su odluke banaka o zajmovima temeljene isključivo na poslovnim razmatranjima, dok se za tradicionalnu ulogu banaka čini kao da su vladine agencije povezane s vladom.
(313)
U odnosu na naprijed spomenutu ocjenu kreditnog rejtinga kineska vlada je tvrdila da se jedna ocjena kreditnog rejtinga ne može smatrati pozitivnim dokazom o specifičnosti. Prema kineskoj vladi, osim ako većina ili čak svi zajmovi odobreni proizvođačima izvoznicima koji surađuju pokazuju da im industrijska politika omogućava veći kreditni rejting tijekom RIP-a, Komisija ne može primijeniti uvjete jednog jedinog slučaja na sve odluke o zajmu.
(314)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu podsjeća se da ocjena kreditnog rejtinga spomenuta gore u uvodnoj izjavi 81. izravno povezuje pozitivne buduće izglede proizvođača izvoznika koji surađuje s postojanjem planova politike za proizvodnju papira i ispunjenjem njihovih ciljeva. Kako bi došla do svojeg zaključka, Komisija je dala priličan značaj tom dokumentu zajedno s Planom proizvodnje papira jer drugi traženi podaci u tom kontekstu, poput ocjene rizika za zajmove, nisu bili dostavljeni unatoč ponovljenim zahtjevima, kako je opisano gore.
(315)
Kineska vlada također je tvrdila da Komisija prilikom analize navoda o povlaštenim zajmovima nije uzela u obzir Okružnicu NBK-a o poboljšanju upravljanja posebnim zajmovima YINFA [1999.] br. 228. Prema kineskoj vladi, prethodno navedena okružnica potvrđuje da više nema povlaštenih zajmova ili posebnih zajmova.
(316)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se, kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 87., da je Komisija utvrdila da postoje novije okružnice NBK-a od one iz 1999. koje jasno spominju postojanje povlaštenih zajmova i drugih zajmova koje određuje Državno vijeće. Stoga se argumenti kineske vlade o ukidanju povlaštenih zajmova i posebnih zajmova ne može potkrijepiti stvarnim činjenicama slučaja. Neovisno o gore navedenom, važno je naglasiti da okružnica iz 1999. navodi da će banke u potpunom državnom vlasništvu aktivno komunicirati s tijelima nadležnima za odgovarajuće industrije s ciljem dobivanja njihovog razumijevanja i potpore. To je ponovno izjava koja potvrđuje kontrolu koju državna tijela provode nad bankama u potpunom državnom vlasništvu.
(317)
U pogledu dokaza o specifičnosti koje je dostavio podnositelj pritužbe, tvrdilo se da su to samo upute na nalaze različitih američkih ispitnih postupaka gdje je specifičnost utvrđena, između ostalog, upućivanjem na petogodišnje planove.
(318)
U tom smislu naglašava se da je Komisija iskoristila sve odgovarajuće podatke koje je imala na raspolaganju kako bi došla do reprezentativnog nalaza. Tako su javno dostupni podaci navedeni u pritužbi, čak i ako su upućivali na nalaze drugih ispitnih tijela, smatrani bitnima i njihovo korištenje bilo je prikladno.
(319)
U odnosu na Odluku 40 i Kataloški popis tvrdilo se da oni ne definiraju izričito industriju premazanog finog papira kao poticanu industriju ili poticane projekte. Također se tvrdilo da pojam „poticani projekti” u Kini obuhvaća široko područje gospodarske aktivnosti, koje pokriva različite industrije.
(320)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da Odluka 40 i Kataloški popis definiraju industriju proizvodnje papira, kojoj pripada industrija premazanog finog papira, kao poticanu industriju ili poticane projekte. U pogledu poticanih projekata podsjeća se da oni obuhvaćaju samo određene aktivnosti unutar 26 sektora te se stoga za tu kategorizaciju, koja obuhvaća samo ograničeni krug poduzeća u Kini, ne može smatrati da je opće naravi i nespecifična. Komisija je to smatrala kao najprirodnije tumačenje u nedostatku bilo kakvih objašnjenja (i potkrjepljujućih dokumenata) o tome kako je kineska vlada precizno primijenila pojam „industrije proizvodnje papira”, npr. za potrebe Odluke 40 i Kataloškog popisa.
(321)
U pogledu Zakona o poslovnim bankama, kineska vlada je tvrdila da je članak 34. općenite naravi i da, u skladu s odredbama članka 41. istog zakona, poslovne banke nemaju obvezu davati zajmove na temelju industrijskih politika.
(322)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu naglašava se da izričaj članka 34. izravno povezuje davanje zajmova poslovnih banaka s državnim industrijskim politikama. Stoga se ne može smatrati da je općenite i neobvezujuće naravi. U pogledu članka 41. prethodno navedenog zakona, naglašava se da se on odnosi na ovlasti banaka za davanjem zajmova strankama, ali se ne odnosi na uvjete koje će banke morati uzeti u obzir prilikom odlučivanja o zajmovima.
(323)
APP je tvrdio da je Komisiji dostavio dovoljno podataka i dokumenata koje pokazuju da je APP ocijenjen s A-1 prema Moody’s u 2007. i 2008. te stoga nije ispravno što je Komisija zanemarila taj rejting i primijenila Bloombergov BB rejting.
(324)
Komisija je pomno analizirala izvješća o kreditnom rejtingu koje je dostavila APP skupina. Ti kreditni rejtinzi povezuju obećavajuće buduće izglede industrije papira s proglašenjem Razvojne politike za industriju papira. Stoga podaci u tim dokumentima zapravo potvrđuju Komisijine nalaze da je izvoznikovo trenutačno financijsko stanje uspostavljeno u poremećenom tržištu pa se stoga kreditna sposobnost kineskih izvoznika ne bi mogla uzeti po nominalnoj vrijednosti. Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti.
(325)
APP je također tvrdio da su izvješća o unutarnjem financijskom upravljanju koja su spomenuta u komentarima APP-a na opću objavu „puno više zadovoljavajuća nego činjenice na koje se trenutačno oslanja”.
(326)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. Podaci izračunati iz tih izvješća posljedica su financijske situacije trgovačkog društva ostvarene na poremećenom tržištu na koje naravno utječu povlašteni zajmovi kako je utvrdila Komisija. Radi se stoga o kružnoj uvjetovanosti, tj. trgovačko društvo dobije povlašteni zajam koji ima pozitivni utjecaj na njegove financijske pokazatelje i nakon toga oni imaju pozitivni utjecaj na uvjete budućih zajmova.
(327)
APP je tvrdio da je metodologija koju je koristila Komisija prilikom izračuna referentnih vrijednosti za zajmove u američkim dolarima i eurima pogrešna i tvrdio je da je Komisija dvaput računala dodatak na LIBOR i tako povećala referentnu kamatnu stopu.
(328)
Ta se tvrdnja mora odbaciti. Komisija nije dvaput računala dodatak na LIBOR. Kako je objašnjeno u konačnoj objavi, radi utvrđivanja referentnih vrijednosti za zajmove u američkim dolarima i eurima s rokom dospjelosti većim od 1 godine, Komisija je dodala na relevantnu jednogodišnju LIBOR stopu razliku između korporativnih obveznica ocijenjenih ocjenom BB s rokom dospjelosti od 1 godine i korporativnih obveznica ocijenjenih ocjenom BB s rokom dospjelosti od n godina, pri čemu je n broj godina koje predstavljaju rok za koji je „dugoročna LIBOR stopa za američki dolar” izračunata (tj. 2, 3, …, 15 godina). Treba naglasiti da je dodatak kako je gore opisan dodan „čistim” jednogodišnjim LIBOR stopama (tj. nije povećana za x baznih točaka kako je tvrdio APP).
4.3.8. POVLAŠTENA POREZNA POLITIKA ZA TRGOVAČKA DRUŠTVA KOJA SU PRIZNATA KAO PODUZEĆA VISOKE I NOVE TEHNOLOGIJE
(329)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da je članak 25. Zakona o porezu na dohodak poduzeća općenita odredba koja se primjenjuje na cijelo kinesko gospodarstvo, a ne samo na proizvođače premazanog finog papira.
(330)
Kineska vlada također je tvrdila da su kriteriji prihvatljivosti za ovaj program objektivni i detaljno definirani, da je prihvatljivost automatska pa se stoga program ne može smatrati specifičnim u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(331)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. Nalazi Komisije utvrđeni su na temelju pozitivnih dokaza. U tom smislu naglašava se da članak 25. Zakona o porezu na dohodak poduzeća ograničava pristup tom programu samo određenim poduzećima i industrijama koje su određene kao „poticane”, tj. određenom krugu poduzeća u Kini. Kako je navedeno gore, Komisija je zaključila da je industrija premazanog papira obuhvaćena tom kategorijom i stoga su koristi od tog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. U pogledu kriterija prihvatljivosti naglašava se da odgovarajuće odredbe spominju između ostalog obvezu da su proizvodi u rasponu opisanom u Područjima visokih i novih tehnologija pod ključnom potporom države i da su poduzeća bez prestanka provodila aktivnosti istraživanja i razvoja za potrebe stjecanja novih znanja o znanosti i tehnologiji, inovativno primjenjujući nova znanja ili značajno unapređujući tehnologije ili proizvode. Ovi uvjeti uzeti kao cjelina ne mogu se smatrati objektivnim kriterijima prihvatljivosti na temelju kojih se automatski odobrava subvencija u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(332)
APP je pitala ne bi li se iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, a koje su posljedica tih programa, mogao radije izračunati na temelju povrata poreza i plaćanja poreza u godini 2008. umjesto u 2009. (RIP). Tvrdio je da su ta dva programa povezana s porezom na dohodak, koji se obično u potpunosti utvrđuje i plaća u godini koja slijedi kalendarskoj godini poreznog razdoblja u Kini. Stoga je o porezu na dohodak u 2009. ili o bilo kojem povlaštenom tretmanu odobrenom za taj porez odlučeno u 2010.
(333)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. Stvarni iznosi dobivene koristi potvrđeni su i provjereni kroz povrate poreza za 2009. godinu, to su stoga koristi koje se odnose na prodaju i dohodak nastao u 2009., tj. u RIP-u.
4.3.9. POVLAŠTENA POREZNA POLITIKA ZA ISTRAŽIVANJE I RAZVOJ
(334)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se tako da su kriteriji prihvatljivosti za ovaj program objektivni i detaljno definirani, da je prihvatljivost automatska pa se stoga program ne može smatrati specifičnim u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(335)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je ispitni postupak utvrdio postojanje povlaštenog poreznog tretmana za određena trgovačka društva kojima je priznato da provode određene vrste projekata istraživanja i razvoja, tj. određenom krugu poduzeća u Kini. Kako je navedeno gore, to su trgovačka društva koja su obuhvaćena Sektorima nove i visoke tehnologije koja dobivaju primarnu potporu od države i projekti navedeni u Vodiču o ključnim područjima visokotehnološke industrijalizacije, poput onih koji pripadaju industriji premazanog papira, pa su stoga koristi iz ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. U pogledu kriterija prihvatljivosti naglašava se da su odgovarajuće odredbe koje su dostavili proizvođači izvoznici koji surađuju neodređene i netransparentne te se stoga ne mogu smatrati objektivnim kriterijima prihvatljivosti na temelju kojih se subvencija automatski odobrava. Stoga su nalazi Komisije utvrđeni na temelju pozitivnih dokaza u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
4.3.10. IZUZEĆA DIVIDENDA IZMEĐU KVALIFICIRANIH REZIDENTNIH PODUZEĆA
(336)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da izuzeće dividenda nije subvencija po SCM sporazumu jer izuzeće dividende po prirodi nije subvencija, a odgovarajuće kineske odredbe imaju za cilj razjasniti poreznu osnovicu kako bi se izbjegnulo dvostruko oporezivanje.
(337)
APP je tvrdio da ovaj program nije specifičan jer se opće i jednoobrazno primjenjuje u cijeloj Kini na temelju objektivnih kriterija, tj. izvora prihoda od dividende. Također je tvrdio da ovaj program ne predstavlja subvenciju.
(338)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu naglašava se da je dohodak od dividenda od rezidentnih poduzeća izuzet od obveza poreza na dobit rezidentnih poduzeća. Kao prvo, podsjeća se da je ispitni postupak utvrdio postojanje povlaštenog poreznog tretmana za određena trgovačka društva, tj. rezidentna poduzeća koja dobivaju dividendu od drugih rezidentnih poduzeća, a pored važnih industrija i projekata koje podržava ili potiče država poput industrije premazanog papira, tj. određenog kruga poduzeća u Kini. Stoga su koristi iz ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. Drugo, ovo je porezni poticaj koji ima za posljedicu odricanje vlade od sredstava u skladu s definicijom subvencije kako je određena člankom 1. stavkom 1. točkom (a) SCM sporazuma i člankom 3. točkom (a) Osnovne uredbe. U pogledu tvrdnje da ovaj poticaj ima za cilj izbjegavanje dvostrukog oporezivanja, naglašava se da iako je SCM sporazum priznao da WTO članice nisu ograničene u mjerama za izbjegavanje dvostrukog oporezivanja (vidjeti SCM sporazum, Prilog I, bilješka 59.), ta odredba je „potvrđujuća obrana” i nisu dostavljeni konkretni dokazi za potkrepljenje tvrdnje da se npr. dividende od rezidentnih i nerezidentnih poduzeća tretiraju različito zbog pravnih obveza koje je NRK preuzeo odgovarajućim dvostranim sporazumima o dvostrukom oporezivanju s trećim zemljama.
(339)
Također se tvrdilo da je program nevažan za poduzeća i industrije koje su određene kao poticane, nego se po definiciji primjenjuje na sva rezidentna trgovačka društva. Kineska vlada također je tvrdila da članak 2. stavak 2. SCM sporazuma predviđa da se određivanje opće primjenjivih poreznih stopa ne smatra specifičnom subvencijom. Tvrdilo se tako da su kriteriji prihvatljivosti za ovaj program objektivni i detaljno definirani i da je prihvatljivost automatska pa se stoga program ne može smatrati specifičnim u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(340)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da su pravne odredbe koje propisuju ovaj program obuhvaćene Poglavljem 4. „Povlašteni porezni tretmani” Zakona o porezu na dohodak poduzeća koji predviđa posebne porezne poticaje za važne industrije i projekte koje podupire i potiče država. Kako je objašnjeno gore, po tim uvjetima su koristi iz ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. Ispitni postupak nije pronašao nikakve objektivne kriterije za ograničenje prihvatljivosti i uvjerljive dokaze iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska. U odnosu na tvrdnju o odredbama članka 2. stavka 2. SCM sporazuma, naglašava se da se ovaj program ne odnosi na određivanje opće primjenjive porezne stope, nego na postojanje izuzeća od poreza na određenu vrstu prihoda koji ostvaruju određene vrste trgovačkih društava.
4.3.11. IZUZEĆE OD PDV-A I CARINSKIH TARIFA NA UVEZENU OPREMU
(341)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da posebne poslovne kategorije taksativno definirane zakonom nisu specifične jer obuhvaćaju široki krug sektora gospodarske aktivnosti koji obuhvaćaju različite industrije. Tvrdilo se tako da su kriteriji prihvatljivosti za ovaj program objektivni i detaljno definirani i da je prihvatljivost automatska pa se stoga program ne može smatrati specifičnim u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(342)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je ovaj program dostupan samo trgovačkim društvima koja ulažu u okviru posebnih poslovnih kategorija taksativno definiranih zakonom (tj. katalog za usmjeravanje industrija za strana ulaganja i katalog ključnih industrija, proizvoda i tehnologija koje država trenutačno potiče). Činjenica što je prihvatljivost ograničena na posebne poslovne kategorije potvrđuje da program nije opće dostupan širokom krugu gospodarskih sektora pa su stoga koristi u okviru ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. Nadalje, ispitni postupak nije pronašao nikakve objektivne kriterije za ograničenje prihvatljivosti i uvjerljive dokaze iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska. Stoga su nalazi Komisije utvrđeni na temelju pozitivnih dokaza u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
(343)
APP je tvrdio da vrijeme amortizacije koje je Komisija koristila u izračunu koristi koja proizlazi iz ovog programa i koja se može pripisati RIP-u nije ispravno i da je Komisija trebala upotrijebiti vrijeme amortizacije kako su ga navela trgovačka društva APP skupine. Prema APP-u, tom metodologijom krši se članak 7. stavak 3. Osnovne uredbe.
(344)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. Vrijeme amortizacije koje je naveo APP određeno je za računovodstvene i financijske potrebe. Drugi proizvođači izvoznici koji surađuju i industrija Unije naveli su drukčija vremena amortizacije. Stoga je Komisija, u skladu sa svojom uobičajenom praksom, te u skladu s člankom 7. stavkom 3. Osnovne uredbe, upotrijebila razdoblje od 15 godina kao korisni vijek trajanja strojeva za potrebe svojeg izračuna, što dotična industrija smatra „uobičajenim” vremenom amortizacije.
4.3.12. SMANJENJE PDV-A NA DOMAĆE PROIZVEDENU OPREMU
(345)
U pogledu ovog programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da je kineska vlada objasnila kriterije prihvatljivosti ovog programa te da stoga nema osnove za primjenu dostupnih podataka.
(346)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je ovaj program ograničen na poduzeća sa stranim vlasništvom koja kupuju određenu vrstu domaće proizvedene opreme, tj. na određeni krug poduzeća u Kini pa su stoga koristi iz ovog programa specifične po članku 4. stavku 2. točki (a) Osnovne uredbe. Nadalje, ispitni postupak nije pronašao nikakve objektivne kriterije za ograničenje prihvatljivosti i uvjerljive dokaze iz kojih se može zaključiti da je prihvatljivost automatska. Stoga su nalazi Komisije utvrđeni na temelju dostavljenih podataka i odredaba članka 28. Osnovne Uredbe, pozitivnih dokaza u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe.
4.3.13. POREZI ZA ODRŽAVANJE I IZGRADNJU GRADA I DODATNE NAKNADE ZA OBRAZOVANJE ZA PODUZEĆA SA STRANIM VLASNIŠTVOM
(347)
I APP i Chenming tvrdili su da su u skladu s Obavijesti o ujedinjenju poreza za urbano održavanje i izgradnju i dodatnih naknada za obrazovanje za poduzeća s domaćim i stranim vlasništvom i pojedince koju je izdalo Državno vijeće Kine 18. listopada 2010. i koja se primjenjuje od 1. prosinca 2010. gore navedeni porez i dodatna naknada sada opće primjenjivi na sva trgovačka društva i pojedince u Kini, bez izuzetka. Prema tim tvrdnjama ovaj program subvencije više nije takav da se protiv njega mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(348)
Pruženi argumenti su analizirani u skladu s dostavljenom dokumentacijom i dokazima od stranaka. Od kineske vlade zatražena je potvrda prethodno navedenih podataka. Kineska vlada, zainteresirana stranka u ovom postupku i tijelo odobravanja za ovaj program, obavijestila je Komisiju da je ovaj program ukinut i da nije zamijenjen ni jednim drugim poticajem koji bi se odnosio na istu poreznu obvezu. Na temelju podataka koje su dostavili proizvođači izvoznici koji su surađivali zaključuje se da su obje skupine dokazale da više nemaju koristi od bilo koje subvencije koja proizlazi iz tog programa. U tom se smislu podsjeća da se u skladu s člankom 15. Osnovne uredbe neće doći do uvođenja mjera ako se subvencija povuče ili ako se pokaže da uključeni izvoznici više nemaju koristi od subvencije. U skladu i na temelju podataka u spisu zaključuje se da subvencija po ovom programu više ne daje nikakve koristi uključenim izvoznicima. Stoga su nalazi navedeni gore u uvodnim izjavama 160. do 169. odgovarajuće izmijenjeni.
4.3.14. POZNATE MARKE I POSEBNI FONDOVI ZA POTICANJE PROJEKATA STRANIH ULAGANJA
(349)
U pogledu ovih programa kineska vlada je tvrdila da Komisija nije utvrdila specifičnost na temelju pozitivnih dokaza. Tvrdilo se da je kineska vlada dostavila dovoljno podataka u odnosu na te programe i da ne postoji zakon ili propisi koji bi se odnosili na te programe.
(350)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je za te programe utvrđeno da su specifični i da se protiv njih mogu uvesti kompenzacijske mjere na temelju podataka koje su dostavili kineska vlada i proizvođači izvoznici koji surađuju neovisno o činjenici što nisu dostavljene određene pravne odredbe. Činjenica što, kako je kineska vlada tvrdila, nema pravnih odredaba za te programe potvrđuje izvan bilo kakve sumnje da objektivni kriteriji ili uvjeti određeni propisima koji uređuju te programe jednostavno ne postoje. Stoga su nalazi Komisije utvrđeni na temelju dostavljenih podataka i odredaba članka 28. Osnovne uredbe, pozitivnih dokaza u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (b) SCM sporazuma i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe. U nedostatku bilo kakvih kriterija ili uvjeta, čini se da vlada ima široku diskreciju te se za pristup subvenciji smatra da je ograničen na određena poduzeća.
4.3.15. SUBVENCIJA FONDA ZA VISOKOTEHNOLOŠKI INDUSTRIJSKI RAZVOJ I NAGRADA DOBIVENA OD INDUSTRIJSKOG PARKA SUZHOU ZA ODRŽAVANJE RASTA
(351)
U pogledu ovih programa kineska vlada je tvrdila da je Komisija pogrešno protumačila članak 2. stavak 2. SCM sporazuma, budući da industrijski parkovi nisu određene zemljopisne regije.
(352)
Taj se argument morao odbaciti. U tom smislu podsjeća se da je industrijski park Suzhou očito jedna od ekonomskih i upravnih jedinica u nadležnosti NRK-a i stoga određena zemljopisna regija u skladu s odredbama članka 2. stavka 2. SCM sporazuma. Neovisno o gore navedenom, također treba naglasiti da čak i da gore navedeno nije potvrđeno stvarnim činjenicama u ispitnom postupku, industrijski park po samoj svojoj definiciji može služiti samo užem krugu poduzeća unutar područja zemlje ili tijela odobravanja pa bi se stoga u skladu s odredbama članka 2. stavka 1. točke (a) SCM sporazuma subvencije koje daje industrijski park smatrale specifičnima.
4.3.16. DODJELA PRAVA KORIŠTENJA ZEMLJIŠTA
(353)
U pogledu prava korištenja zemljišta kineska vlada je tvrdila da je korištenje vanjske referentne vrijednosti protuzakonito upućujući na članak 14. točku (d) SCM sporazuma i Prizivno tijelo u sporu SAD - Softwood Lumber IV. Tvrdilo se da propisi EU i WTO-a ograničavaju korištenje vanjske referentne vrijednosti na vrlo izvanredne okolnosti, tj. samo kada su cijene na privatnom tržištu iskrivljene zbog vladine prevladavajuće uloge kao dobavljača robe ili usluge u pitanju. Prema kineskoj vladi, Komisija nije dokazala da su cijene na privatnom tržištu iskrivljene prevladavajućom ulogom kineske vlade kao dobavljača.
(354)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. Kao prvo, naglašava se da pravila WTO-a, kako je potvrdilo Prizivno tijelo u sporu SAD - Softwood Lumber IV. (DS257) i Panel u sporu SAD - Kina o kompenzacijskim pristojbama (DS379) ne zabranjuju korištenje vanjskih referentnih vrijednosti. Drugo, pristup Komisije u potpunosti je uzeo u obzir posebne uvjete koji se traže po sudskoj praksi WTO-a kako bi se koristila vanjska referentna vrijednost. Doista, kako je dokazano gore u uvodnim izjavama 248. do 259., zemljište u Kini je u državnom vlasništvu i vlada ga dodjeljuje u zakup. Nadalje, kineske vlasti kontroliraju ponudu i dodjelu zemljišta poduzećima, uključujući i na sekundarnim tržištima, te je dodjela zemljišta poduzećima povezana sa strogim pravilima, a bilo kakvu vrstu promjene u dodjeli zemljišta, npr. prijenos ugovora o pravu korištenja zemljišta s jednog poduzeća na drugo, mora odobriti država i mora se potvrditi novim ugovorom o pravu korištenja zemljišta između primatelja i odgovarajućeg državnog tijela. S obzirom na gore navedeno, zaključuje se da kineska vlada ima prevladavajuću ulogu u raspodjeli prava korištenja zemljišta i da su bilo koje cijene „privatnog” tržišta u Kini (u mjeri u kojoj postoje, ni jedna nije dostavljena u ovom ispitnom postupku) zasigurno iskrivljene zbog prevladavajuće uloge kineske vlade kao dobavljača i njezine monopolske uloge kao regulatora zemljišnih transakcija. Posljedično, financijski doprinos kineske vlade je taj koji bi stvarno odredio razinu bilo kojih privatnih cijena.
(355)
Kineska vlada također je tvrdila da izborom Tajvana kao vanjske referentne vrijednosti Komisija nije upotrijebila vanjsku referentnu vrijednost koja se odnosi na prevladavajuće tržišne uvjete u Kini ili je s njima u vezi. Tvrdilo se da je korištenje tajvanske referentne vrijednosti radi poništavanja razlika u komparativnim prednostima između zemalja izričito zabranjeno pravilima WTO-a.
(356)
Te je tvrdnje trebalo odbaciti. Komisija smatra Tajvan (19) prikladnom referentnom vrijednošću na temelju svih podataka u spisu, tj. i. razine gospodarskog razvoja i prevladavajuće gospodarske strukture u Tajvanu i relevantnim kineskim provincijama gdje proizvođači izvoznici koji surađuju imaju poslovni nastan, ii. prostorne blizine tih dviju kineskih provincija i Tajvana, iii. visokog stupnja infrastrukture kojeg imaju Tajvan i te dvije kineske provincije, iv. jakih gospodarskih veza i prekogranične trgovine između Tajvana i NRK-a, v. slične gustoće naseljenosti u dotičnim kineskim provincijama i u Tajvanu, vi. sličnosti između vrste zemljišta i transakcija koje se koriste za izračun referentnih vrijednosti u Tajvanu i NRK-u i vii. zajedničkih demografskih, jezičnih i kulturnih obilježja Tajvana i NRK-a. Nadalje, provincije Jiangsu i Shandong smatraju se provincijama koje najviše proizvode u NRK-u (20). Iako BDP po stanovniku u Tajvanu i dvjema kineskim provincijama nije jednak, BDP tih dviju kineskih provincija brzo je rastao u posljednjim godinama, tj. one dostižu Tajvan.
Uz to, posljednji podaci ukazuju na to da i NRK i Tajvan imaju slične realne stope rasta BDP-a (21). Međutim, važno je naglasiti da točna usporedba između BDP-a netržišnoga gospodarstva (NRK) i BDP-a dobro uspostavljenog tržišnoga gospodarstva (Tajvan) nije presudna jer je uobičajeno za netržišno gospodarstvo da zaostaje za tržišnim gospodarstvom koje dobro funkcionira u odnosu na BDP. Uz to, mnogi drugi čimbenici, npr. pravila planiranja, okolišna politika, mogu utjecati na ponudu i potražnju za industrijskim zemljištem. Pravo pitanje je kakvi bi bili „prevladavajući tržišni uvjeti” u odnosu na prava korištenja zemljišta u NRK-u kada bi NRK bio tržišno gospodarstvo koje dobro funkcionira, a na temelju svih dokaza oni bi bili vrlo slični onima u Tajvanu.
(357)
Na temelju svih gore navedenih podataka smatra se da je odabrana referentna vrijednost u skladu sa zahtjevima Prizivnog tijela u sporu SAD - Softwood Lumber IV. (stavak 103.) koje je zaključilo da se „odabrana referentna vrijednost mora svejedno odnositi na prevladavajuće tržišne uvjete u toj zemlji ili biti povezana s njima i mora odražavati cijenu, kvalitetu, dostupnost, utrživost, prijevoz i ostale uvjete kupnje ili prodaje, kako to zahtijeva članak 14. točka (d)”. Doista, svi uvjeti u Tajvanu odnose se na prevladavajuće tržišne uvjete u tim dvjema kineskim provincijama. Zemljište je dostupno u podjednako gusto naseljenim područjima, prostorna blizina područja osigurava da je kvaliteta zemljišta slična, a činjenice da i Tajvan i dvije kineske provincije dijele isti jezik i kulturu te da imaju izvozno usmjerena gospodarstva i važne proizvođačke sektore potvrđuju da su cijena, utrživost i ostali uvjeti kupnje ili prodaje zemljišta usko povezane.
(358)
Proizvođači izvoznici koji surađuju tvrdili su da su podaci dostupni Komisiji dovoljni za zaključak da postoji tržište zemljišta u Kini.
(359)
Tu je tvrdnju trebalo odbaciti. Iz podataka učinjenih dostupnim Komisiji nije bilo moguće zaključiti da postoji tržište zemljišta u Kini koje dobro funkcionira. Iz propisa koje je kineska vlada učinila dostupnima Komisiji očigledno je da je sve zemljište u NRK-u u državnom vlasništvu i da se samo daje u zakup. Kineske vlasti imaju punu kontrolu nad ponudom i dodjelom zemljišta poduzećima, uključujući transakcije na sekundarnom tržištu. Nisu dostavljeni dokazi da postoji ikakav tržišni mehanizam pri raspodjeli prava korištenja zemljišta, unatoč Komisijinim traženjima u tom smislu. Situacija je detaljno objašnjena u uvodnoj izjavi 354. koja se bavi sličnim tvrdnjama kineske vlade.
(360)
APP je tvrdio da bi kao referentnu vrijednost trebalo koristiti današnje kineske cijene prava korištenja zemljišta ili, umjesto toga, današnje cijene zemljišta u indijskoj državi Maharaštri. Chenming je također predložio indijsku državu Maharaštru kao referentnu vrijednost.
(361)
Kako je već opisano gore u uvodnoj izjavi 359., ne postoji tržište zemljišta u Kini koje dobro funkcionira. Stoga nije prikladno kao referentnu vrijednost koristiti današnje kineske cijene prava korištenja zemljišta. Proizvođači izvoznici temeljili su svoju tvrdnju da bi se cijene zemljišta u Maharaštri mogle koristiti kao referentna vrijednost na usporedbi indijske države Maharaštre u pogledu BDP-a po stanovniku i gustoće naseljenosti u vrijeme kupnje prava korištenja zemljišta. Kako je objašnjeno gore, Komisija je mišljenja da BDP po stanovniku i gustoća naseljenosti ne mogu biti jedini odlučujući čimbenici prilikom odabira zemlje/regije za potrebe primjene vanjske referentne vrijednosti. U svakom slučaju, metodologija koju su predložili proizvođači izvoznici koji surađuju nije u skladu s njihovim tvrdnjama. U RIP-u, Mumbai, glavni grad Maharaštre i daleko najrazvijenije područje države, imao je dohodak po stanovniku od 2 675 američkih dolara (128 000 rupija), što je zapravo manje od kineskog nacionalnog prosjeka od 3 529 američkih dolara (22), a pogotovo od BDP-a po stanovniku u visoko razvijenim regijama Shandong i Jiangsu (5 255 i 6 550 američkih dolara). U pogledu gustoće naseljenosti, ona također sama po sebi nije presudni čimbenik, ali za informaciju, gustoća naseljenosti je 314/km2 u Maharaštri, 736/km2 u Jiangsu i 600/km2 u Shandongu, tj. nisu na istoj razini. Nadalje, drugi čimbenici, poput nedostatka prostorne blizine i zajedničkih značajki između Indije i Kine, dovode do zaključka da se Maharaštra kao referentna vrijednost ne odnosi na prevladavajuće tržišne uvjete u Kini niti je s njima povezana. Zbog razloga objašnjenih u uvodnoj izjavi 357. Komisija ostaje pri mišljenju da su cijene zemljišta u Tajvanu puno prikladnija vanjska referentna vrijednost.
(362)
APP je tvrdio da više ne raspolaže nekim pravima korištenja zemljišta koja je Komisija uzela u obzir pri izračunu koristi koja proizlazi iz tog programa. APP je također tvrdio da je korištenjem podataka s internetske stranice Ureda za industriju Ministarstva gospodarskih poslova Tajvana došao do drukčije prosječne cijene zemljišta po četvornom metru te da se Komisija nije uopće potrudila pronaći reprezentativne ponude za industrijsko zemljište.
(363)
U pogledu ukupne površine zemljišta koju koristi APP, Komisija je uzela tvrdnju APP-a u obzir te je ona na temelju podataka i dokaza iz komentara na konačnu objavu prihvaćena. Ispravljeni podaci odrazili su se u izračunu subvencije. U pogledu podataka iz Tajvana, naglašava se da se ta tvrdnja morala odbaciti. Iako ta stranka nije predložila korištenje te cijene za izračun prikladne referentne vrijednosti, sljedeće treba istaknuti. Komisija je koristila podatke koji su bili dostupni u spisu u odnosu na cijene zemljišta u Tajvanu, a o metodologiji kojim se došlo do referentne cijene obaviještene su stranke i ona je objašnjena u Obavijesti za spis od 11. veljače 2011. S druge strane, podaci koje je dostavio APP odnose se samo na veljaču 2011., tj. različito vremensko razdoblje od onog kojeg je Komisija koristila pri izračunu i čini se da se oni odnose samo na popis primjera nekih podataka iz nekih područja Tajvana. Nadalje, Komisija se ne može osvrnuti na izračun referentne vrijednosti koji je izvršio APP jer APP nije pružio nikakve detalje o metodologiji koju je koristio za taj izračun i nije obrazložio zašto njegov izračun točnije odražava prosječne cijene zemljišta u Tajvanu.
(364)
Proizvođači izvoznici koji surađuju tvrdili su da bilo koja subvencija u obliku dodjele prava korištenja zemljišta za manju naknadu od primjerene ne bi bila specifična.
(365)
Taj se argument morao odbaciti. Kako je već objašnjeno u dokumentu o konačnoj objavi, kineska vlada je dostavila nedovoljne podatke u odnosu na taj program, što se moralo nadopuniti drugim podacima i činjenicama u spisu. Posljedično, na tom temelju se došlo do nalaza, a objašnjavaju se i analiziraju u uvodnim izjavama 253. do 258.
4.3.17. OSTALO
(366)
APP je tvrdio da nije ispravna kamatna stopa koju je koristila Komisija kako bi se preračunala nominalna vrijednost subvencije u vrijednost koja je prevladavala tijekom razdoblja ispitnog postupka.
(367)
Komisija je uzela tvrdnju APP-a u obzir te je ona na temelju podataka i dokaza iz komentara na konačnu objavu prihvaćena. U izračunima subvencija korištena je kamatna stopa koju je predložio APP. Ova promjena već se odražava u uvodnim izjavama koje se bave izračunom maržà subvencije i u maržama subvencija za pojedinačne dotične programe koje iz toga proizlaze.
(368)
APP je tvrdio da se iznosi subvencija moraju izraziti kao postotak njihove evidentirane cijene CIF, a ne kao postotak prometa te da bi Komisija trebala primijeniti ovu metodologiju za izračun marža subvencija.
(369)
Pruženi argumenti su analizirani u skladu s dokumentacijom i dokazima koje je dostavila stranka. Naglašava se, osim za jedan program subvencija za koji je utvrđeno da se protiv njega mogu uvesti kompenzacijske mjere, da ni za jedan drugi program nije utvrđeno da zavisi o realizaciji izvoza te nije odobren s obzirom na proizvedene, prerađene, izvezene ili transportirane količine. Stoga se iznos subvencije dodjeljivao prema ukupnom prometu trgovačkih društava APP skupine u skladu s člankom 7. stavkom 2. Osnovne uredbe koji navodi: „Ako subvencija nije odobrena upućivanjem na proizvedene, prerađene, izvezene ili transportirane količine, iznos subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere utvrđuje se odgovarajućom raspodjelom vrijednosti ukupne subvencije na razinu proizvodnje, prodaje ili izvoza dotičnog proizvoda tijekom razdoblja ispitnog postupka za subvenciju”. Budući da ova subvencija nije povezana s proizvodnjom bilo kakvog konkretnog proizvoda ili izvozom, ukupni promet trgovačkog društva najprikladniji je nazivnik. U tom smislu treba naglasiti da je odgovarajući promet utvrđen na osnovi koja osigurava da on što bolje odrazi vrijednost prodaje proizvoda koje je prodavalo trgovačko društvo primatelj. Ova promjena već se odražava u uvodnim izjavama koje se bave izračunom marža subvencije i u maržama subvencija za pojedinačne dotične programe koje iz toga proizlaze. Bilo kakva predložena metodologija za izračun iznosa subvencija protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere bila bi protivna odgovarajućim odredbama Osnovne uredbe (članci 7. i 15) i upravnoj praksi koju Komisija slijedi u svojim postupcima protiv subvencioniranog uvoza prilikom izbora prikladnog brojnika/nazivnika za dodjelu iznosa subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
Stranka je kao osnovu za svoju tvrdnju također navela dio Smjernica (23) koji se odnosi na izračun subvencije po jedinici. Međutim, i to zbog istih razloga kako je opisano gore, za pristup zasnovan na jedinici smatralo se da nije prikladan u okolnostima ovog slučaja. Za predloženu metodologiju smatra se da nije reprezentativna jer miješa promet i proizvedene jedinice samo za dotični proizvod, a zanemaruje jedinice ostalih proizvedenih proizvoda. Nisu dostavljeni ili provjereni podaci u odnosu na ukupan broj jedinica koji su za sve proizvode proizvela odgovarajuća trgovačka društva, a subvencije ni u kom slučaju nisu odobrene s obzirom na količinu. U pogledu cijena CIF, važno je naglasiti da dokazi u spisu ukazuju na to da se one razlikuju unutar i između vrsta proizvoda. U svakom slučaju, dotične subvencije nisu specifične u odnosu na proizvod. Nadalje, Komisija je utvrdila iznos subvencioniranja u NRK-u i izrazila ga podjelom ukupne subvencije s prometom u Kini, uzimajući u obzir posebnosti odgovarajućih proizvođača izvoznika iz Kine koji surađuju. To osigurava korištenje provjerenog iznosa subvencija i najprikladnijeg prometa. Završno se naglašava, uzimajući u obzir praktične okolnosti ovog postupka, tj. uvođenje antidampinških i kompenzacijskih pristojba na razini marže štete, da se zaključuje da na položaj APP-a nije od utjecaja koja se metodologija izabere za dodjelu iznosa subvencije protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere i kompenzacijske pristojbe.
4.4. IZNOS SUBVENCIJA PROTIV KOJIH SE MOGU UVESTI KOMPENZACIJSKE MJERE
(370)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražen ad valorem, za ispitivana trgovačka društva određeni su u sljedećoj tablici:
Proizvođač izvoznik
Stopa antisubvencijske marže
APP skupina
12,04 %
Chenming skupina
4,06 %
(371)
Na temelju podataka dostupnih iz pritužbe i od kineskih proizvođača izvoznika koji surađuju, u NRK-u postoje i drugi poznati proizvođači dotičnog proizvoda. Ipak, s obzirom na činjenicu da je utvrđeno da je prijavljeni obujam izvoza veći od podataka Eurostata o uvozu, razina suradnje smatrala se visokom. Stoga se smatralo prikladnim za proizvođače izvoznike koji ne surađuju odrediti razinu subvencije na razini najvećeg subvencioniranja koje je utvrđeno za proizvođače izvoznike koji surađuju, tj. 12,04 %, kako bi se osigurala učinkovitost mjera.
5. PROIZVOĐAČI IZ UNIJE
5.1. PROIZVODNJA UNIJE
(372)
Tijekom RIP-a, istovjetni proizvod proizvodilo je 14 poznatih i još nekoliko vrlo malih proizvođača iz Unije. Podaci koje je dostavio CEPIFINE obuhvaćaju, prema procjeni, 98 % proizvodnje proizvođača iz Unije. Na temelju navedenog, ukupna proizvodnja Unije procijenjena je na oko 5 270 000 tona tijekom RIP-a. Proizvođači iz Unije koji čine ukupnu proizvodnju Unije predstavljaju industriju Unije u smislu članka 9. stavka 1. Osnovne uredbe.
(373)
Industrija premazanog finog papira energetski je i kapitalno intenzivna. Zato se primjenjuje ekonomija razmjera koja objašnjava koncentraciju proizvodnje između nekoliko velikih dionika, koju nadopunjuju manji proizvođači usredotočeni na tržišta u njihovoj zemljopisnoj blizini. Pet podjednako velikih proizvođača pokriva većinu tržišta Unije s proizvodnim postrojenjima širom Europe. Veći dio PFP-a je potrošni proizvod i njime se uglavnom trguje putem trgovaca i veletrgovaca papirom. Ove kanale distribucije karakterizira visok stupanj koncentracije kupovne moći i transparentnost cijena kroz ponude cijena.
(374)
Kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 19., jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je PFP koji se koristi za tisak iz role trebao biti uključen u opseg trenutačnog ispitnog postupka. Na temelju toga ista je stranka tvrdila da podnositelj pritužbe, industrija Unije, ne bi imala pravni temelj u trenutačnom postupku. Međutim, na temelju zaključaka navedenih gore u uvodnim izjavama 22. i 25., tj. da su PFP koji se koristi za tisak iz role i PFP koji se koristi za tisak iz arka dva različita proizvoda, tu je tvrdnju trebalo odbaciti.
(375)
Vlada Kine komentirala je da je jedan od reprezentativnih proizvođača navodno bio povezan s jednim kineskim trgovačkim društvom i da bi ga stoga trebalo isključiti iz definicije industrije Unije. Ispitni postupak je međutim otkrio da proizvodi koje proizvodi dotično kinesko trgovačko društvo nisu dotični proizvod. Stoga taj odnos nema nikakvog utjecaja na analizu štete niti na uključivanje tog proizvođača iz Unije u definiciju industrije Unije.
6. ŠTETA
6.1. POTROŠNJA UNIJE
(376)
Potrošnja je utvrđena na temelju sljedećeg:
-
podataka Eurostata o uvozu iz trećih zemalja odgovarajuće prilagođenih na temelju podataka proizvođača Unije za proizvode koje postupak ne obuhvaća. Ispitnim postupkom utvrđeno je, na temelju dostavljenih dokaza, da su te pretpostavke bile razumne i opravdane;
-
provjerenog ukupnog obujma izvoza proizvođačâ izvoznika koji surađuju iz NRK-a na tržište Unije, s obzirom na to da je za prijavljeni obujam izvoza utvrđeno da je veći nego podaci o uvozu dobiveni od Eurostata;
-
ukupne prodaje na tržištu Unije svih proizvođača Unije na temelju podataka koje je dostavio CEPIFINE.
(377)
Na temelju toga, ukupna potrošnja Unije utvrđena je na sljedeći način:
Tablica 1.
Potrošnja Unije
Potrošnja Unije
2006
2007
2008
2009/RIP
Tona
5 308 275
5 508 183
5 384 770
4 572 057
Indeks
100
104
101
86
Izvor: provjereni odgovori na upitnik, prilagođeni podaci Eurostata i provjereni podaci koje je dostavio CEPIFINE.
(378)
Ukupno se potrošnja Unije smanjila za 14 % tijekom razmatranog razdoblja. Utvrđeno je da se potrošnja prvo povećala za 4 % između 2006. i 2007., nakon čega se smanjila za 18 % između 2007. i RIP-a. Smanjenje potrošnje u 2008. i RIP-u bilo je posljedica niže potražnje, posebno u prvoj polovici 2009., zbog gospodarskog pada.
6.1.1. UVOZ U UNIJU IZ NRK-A
(379)
Kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi 376., za provjereni ukupni obujam prodaje dotičnog proizvoda kineskih proizvođača izvoznika koji surađuju na tržištu Unije utvrđeno je da je veći od obujma uvoza prema podacima Eurostata. Budući da se smatralo da su provjereni podaci točniji od dostupnih statističkih podataka, ukupni obujam uvoza iz NRK-a utvrđen je na temelju provjerenih podataka koje su dostavila trgovačka društva koja surađuju. Obujam prodaje trgovačkih društava koja surađuju za koja je utvrđeno da izvoze jedino višeslojni karton tijekom razmatranog razdoblja isključen je iz ukupnog uvoza jer je zaključeno, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 47., da višeslojni papir i karton ne treba smatrati dotičnim proizvodom. Budući da se podaci o uvozu dotičnog proizvoda odnose na samo dva trgovačka društva, smatralo se prikladnim navesti ih u indeksiranom obliku radi povjerljivosti.
Tablica 2.
Ukupni subvencionirani uvoz iz NRK-a
Ukupni uvoz iz NRK-a
2006
2007
2008
2009/RIP
Obujam (indeks)
100
218
212
283
Tržišni udio (indeks)
100
210
209
329
Cijene (EUR/tona)
677
661
657
621
Indeks
100
98
97
92
Izvor: provjereni odgovori na upitnik.
(380)
Obujam ukupnog uvoza iz NRK-a jako je porastao, točnije, gotovo se utrostručio tijekom razmatranog razdoblja. Posljedično, njegov tržišni udio znatno se povećao s otprilike 1 % u 2006. na preko 4 % tijekom RIP-a. To treba promatrati u svjetlu smanjene potrošnje koja je pala za 14 % tijekom istog razdoblja. Prosječne cijene subvencioniranog uvoza iz NRK-a pokazale su pad od 8 % tijekom razmatranog razdoblja.
6.1.2. SNIŽENJE CIJENA
(381)
Za potrebe analize sniženja cijena, ponderirane prosječne prodajne cijene po vrsti proizvoda proizvođača iz Unije koje su naplaćene nepovezanim kupcima na tržištu Unije, prilagođene na razinu cijene franko tvornice, uspoređene su s odgovarajućim ponderiranim prosječnim cijenama uvoza iz NRK-a koje su naplaćene prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije, a koje su utvrđene na temelju cijene CIF s odgovarajućim prilagodbama za postojeće pristojbe i troškove nakon uvoza.
(382)
Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 51., suradnja kineskih izvoznika bila je vrlo visoka i smatralo se da obuhvaća ukupan obujam izvoza iz NRK-a u Uniju tijekom RIP-a. S obzirom na to da je utvrđeno da dva kineska proizvođača izvoznika koja su se javila na početku nisu izvozila dotični proizvod na tržište Unije, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 52., njihov uvoz nije uzet u obzir za potrebe analize sniženja cijene. Izvozna prodaja trgovačkog društva unutar skupine jednog proizvođača izvoznika koji surađuje također je isključena iz usporedbe jer ni jedan od reprezentativnih proizvođača iz Unije nije proizvodio usporedivu vrstu proizvoda. U pogledu izvozne količine tog konkretnog trgovačkog društva naglašava se da je ona predstavljala samo mali dio ukupne izvozne prodaje skupine i za njihove razine cijena činilo se da je u skladu s razinom cijena ukupne izvozne prodaje skupine.
(383)
Usporedba je pokazala da je tijekom RIP-a dotični subvencionirani proizvod podrijetlom iz NRK-a koji se prodavao u Uniji snizio prodajne cijene proizvođača iz Unije u prosjeku za 7,6 %. Razinu marže sniženja prodajnih cijena treba promotriti u svjetlu visoke razine transparentnosti cijena koju podržavaju ponude cijena, i koja karakterizira tržište distribucije PFP-a.
6.2. GOSPODARSKO STANJE INDUSTRIJE UNIJE I ČETIRI REPREZENTATIVNA PROIZVOĐAČA KOJA SURAĐUJU IZ UNIJE
6.2.1. UVODNE NAPOMENE
(384)
U skladu s člankom 8. stavkom 4. Osnovne uredbe, ispitivanje učinka subvencioniranog uvoza na proizvođače iz Unije uključivalo je evaluaciju svih gospodarskih čimbenika za ocjenu stanja industrije Unije od 2006. do kraja RIP-a.
(385)
Makroekonomski elementi (proizvodnja, kapacitet, iskorištenost kapaciteta, obujam prodaje, tržišni udio, rast i visina subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere) ocijenjeni su na razini cijele industrije Unije, na temelju podataka koje je dostavio CEPIFINE.
(386)
Analiza mikroekonomskih elemenata provedena je na razini proizvođača iz Unije (prosječne cijene jedinice, zaposlenost, plaće, produktivnost, zalihe, profitabilnost, novčani tok, ulaganja, povrat ulaganja, sposobnost prikupljanja kapitala) na temelju njihovih podataka koji su na odgovarajući način provjereni.
(387)
Tvrdilo se da analiza štete nije dosljedno i sveobuhvatno analizirala sve čimbenike štete za podnositelje pritužbe i za industriju Unije kao cjelinu. Stranke su ukazale na to da bi zaključci o materijalnoj šteti bili drukčiji da su neki pokazatelji poput tržišnog udjela utvrđeni na razini podnositeljâ pritužbe.
(388)
Kao prvo, naglašava se da su tvrdnje ovih stranaka vjerojatno iznesene na temelju pokazatelja koji su izračunani korištenjem drukčijih podataka od onih koji su utvrđeni u ispitnom postupku i navedeni u nastavku. Posljedično, ti zaključci su činjenično pogrešni i stoga nebitni.
(389)
Drugo, praksa Komisije je procijeniti makroekonomske čimbenike radi naznake o šteti koja je pretrpljena na razini industrije Unije kao cjeline, kako je objašnjeno gore. U ovom ispitnom postupku industrija Unije definirana je na razini proizvođača iz Unije koji čine ukupnu proizvodnju u Uniji, kako je objašnjeno gore u uvodnoj izjavi 372., bez obzira na to jesu li proizvođači podržali pritužbu ili surađivali u ispitnom postupku.
(390)
Mikroekonomski čimbenici analizirani su na razini reprezentativnih proizvođača iz Unije, bez obzira na to podržavaju li oni pritužbu ili ne. Reprezentativni proizvođači obuhvaćaju 58 % proizvodnje Unije. Ni jedan od ostalih proizvođača iz Unije nije se javio i tvrdio da bi zaključci Komisije o mikroekonomskim čimbenicima bili nepouzdani ili nepotkrijepljeni. Stoga nema razloga za osporavanje nalaza utvrđenih na temelju podataka koje su dostavili samo reprezentativni proizvođači iz Unije.
(391)
Tvrdilo se da jedan od četiri reprezentativna proizvođača nije u potpunosti surađivao jer je povezan s drugim proizvođačem u Europskoj uniji koji nije surađivao u ispitnom postupku. Za trgovačka društva tvrdilo se da su povezana kao posljedica prijelaznih sporazuma zaključenih u vrijeme kada je proizvođač iz Unije koji surađuje stekao poslovni segment PFP-a drugog proizvođača. Tvrdilo se da kroz te prijelazne sporazume proizvođač iz Unije koji surađuje kontrolira neke mlinove koji su ostali u vlasništvu proizvođača nad kojim je stečeno djelomično vlasništvo. Kao potporu svojim tvrdnjama proizvođač izvoznik je uputio na Odluku Komisije od 31.10.2008. (24) („Odluka”) koja u trenutku stjecanja ispituje treba li transakciju smatrati stjecanjem u smislu Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ o koncentracijama) (25).
(392)
Ispitni je postupak pak potvrdio da je broj dionica u vlasništvu dotičnog proizvođača iz EU neznatan i ispod praga određenog u članku 143. IPCCC-a (26). Nadalje, navedeni prijelazni sporazumi nisu pokazali nikakav odnos između trgovačkih društava koji bi bio izvan uobičajenog poslovnog odnosa između kupca i prodavatelja. Posebno, uvjeti prijelaznog sporazuma imaju za cilj upravljanje prodajom premazanog papira za prijelazno razdoblje i prema tim uvjetima proizvođač iz Unije ima samo funkcije usporedive s prodajnim zastupnikom tijekom prijelaznog razdoblja. Nadalje, u svojim konsolidiranim revidiranim izvješćima i u svojem odgovoru na upitnik proizvođač je prijavio prihod od provizije dok je djelovao kao zastupnik za dotične mlinove; proizvođač iz Unije nije priznavao vlasništvo te stoga niti troškove za te mlinove.
(393)
Prema Odluci transakcija između trgovačkih društava smatrala se stjecanjem proizvođača iz Unije dijela djelatnosti drugog trgovačkog društva, a ne preuzimanjem trgovačkog društva kao takvog. Odluka ne ukazuje na to da bi trgovačka društva trebalo smatrati jednim subjektom nakon stjecanja; posebno, nema zajedničkog pothvata između trgovačkih društava. Također se naglašava da je zemljopisni opseg ispitan u gornjoj odluci područje EGP-a, a ne područje EU. Također, Komisija nije u Odluci analizirala odnos između dotičnih trgovačkih društava u smislu članka 143. IPCCC-a.
(394)
S obzirom na gore navedeno, smatralo se da dva trgovačka društva nisu povezana u smislu članka 143. IPCCC-a pa je stoga dotični proizvođač iz Unije u potpunosti surađivao u ispitnom postupku.
(395)
U analizi mikroekonomskih pokazatelja podaci o mlinovima za papir koje je stekao gore spomenuti proizvođač iz Unije isključeni su za sve godine u razmatranju kako bi se prikazalo u potpunosti usporedivo kretanje tijekom godina.
(396)
Proizvođač izvoznik također je tvrdio da je svako trgovačko društvo povezano s proizvođačima iz Unije trebalo ispuniti posebne odgovore na upitnik jer su zasebni pravni subjekti.
(397)
U slučaju dotičnog proizvođača iz Unije smatralo se da bi jedan odgovor na upitnik bio dovoljan za smisleni odgovor i analizu aspekata štete. Posebno, odgovor je pružio detaljnu razradu podataka na razini pojedinačnog mlina za papir i svi potrebni podaci koji se odnose na sve povezane proizvođače/prodavatelje istovjetnog proizvoda mogli su se provjeriti tijekom posjeta radi provjere.
(398)
U naknadnom podnesku proizvođač izvoznik također je tvrdio da isto trgovačko društvo nije u potpunosti surađivalo jer je ispunilo odgovor na upitnik u ime nepostojećeg subjekta te da revidirana izvješća trgovačkog društva ne odražavaju podatke iz njegovog odgovora na upitnik. Zaključci iz prethodne uvodne izjave također su relevantna i u ovom pogledu.
6.2.2. PODACI KOJI SE ODNOSE NA INDUSTRIJU UNIJE (MAKROEKONOMSKI POKAZATELJI)
(399)
Nakon objave nalaza kineska vlada i jedan proizvođač izvoznik tvrdili su da su makroekonomski podaci korišteni za analizu nepotpuni i netočni te se stoga ne mogu koristiti kao pozitivni dokaz materijalne štete.
(400)
Provjera na licu mjesta u udruženju podnositelja pritužbe potvrdila je da su podaci korišteni za utvrđivanje makroekonomskih pokazatelja izravno prikupljeni od proizvođača iz Unije koji obuhvaćaju oko 98 % ukupne proizvodnje u Uniji i dovoljno su detaljni za određivanje podataka o dotičnom proizvodu. Korištene pretpostavke i/ili procjene temeljile su se na razumnim i opravdanim osnovama, npr. svitci za rezanje nisu uzeti u obzir zbog njihovog očito neznatnog obujma, što se očituje u njihovom udjelu u ukupnom obujmu prodaje reprezentativnih proizvođača iz Unije. Ovu je tvrdnju stoga trebalo odbaciti.
6.2.2.1. Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
Tablica 3.
Proizvodnja, proizvodni kapacitet i iskorištenost kapaciteta
2006
2007
2008
2009/RIP
Proizvodnja (u tonama)
6 483 462
6 635 377
6 381 324
5 164 475
Indeks
100
102
98
80
Kapacitet (u tonama)
7 032 734
7 059 814
6 857 226
6 259 129
Indeks
100
100
98
89
Iskorištenost kapaciteta
92 %
94 %
93 %
83 %
Indeks
100
102
101
90
Izvor: provjereni podaci koje je dostavio CEPIFINE.
(401)
Kako je prikazano u gornjoj tablici, obujam proizvodnje industrije Unije smanjio se za 20 % tijekom razmatranog razdoblja. Treba napomenuti da, iako se potrošnja Unije povećala za otprilike 1 % između 2006. i 2008., proizvodnja industrije Unije pala je za 2 % tijekom tog razdoblja, da bi se znatno smanjila između 2008. i RIP-a nakon pada potrošnje u Uniji.
(402)
Proizvođači iz Unije od 2000. poduzimaju velike napore oko restrukturiranja u smjeru rješavanja prekomjernih strukturnih kapaciteta. Putem konsolidacije i zatvaranja mlinova, industrija Unija smanjila je svoj kapacitet proizvodnje PFP-a za otprilike 770 000 tona između 2006. i RIP-a, tj. za 11 %.
(403)
Unatoč padu ukupnog kapaciteta, stope iskorištenosti ipak su pale s 92 % u 2006. na 83 % u RIP-u. Glavno smanjenje dogodilo se u razdoblju između 2008. i RIP-a. Naglašava se da je visoka iskorištenost kapaciteta važan čimbenik u dugoročnoj održivosti proizvođača papira zbog velikih ulaganja u dugotrajnu imovinu. Stoga se stopa iskorištenosti kapaciteta tijekom RIP-a smatrala niskom.
6.2.2.2. Obujam prodaje i tržišni udio
(404)
Iznosi prodaje u donjoj tablici odnose se na obujam prodan prvom nezavisnom kupcu na tržištu Unije.
Tablica 4.
Obujam prodaje i tržišni udio
2006
2007
2008
2009/RIP
Obujam prodaje (u tonama)
4 921 141
4 999 524
4 875 841
4 008 354
Indeks
100
102
99
81
Tržišni udio
93 %
91 %
91 %
88 %
Indeks
100
98
98
95
Izvor: provjereni podaci koje je dostavio CEPIFINE.
(405)
Dok je potrošnja Unije narasla za 4 % između 2006. i 2007. (vidjeti gornju uvodnu izjavu 377.), obujam prodaje dotičnog proizvoda koji je industrija Unije ostvarila prema nezavisnim kupcima na tržištu Unije povećao se za samo 2 % tijekom tog istog razdoblja. To znači da industrija Unije nije imala maksimalnu korist od rasta potrošnje u tom razdoblju. Usto, u razdoblju između 2008. i RIP-a, dok je potrošnja Unije pala za 15 %, obujam prodaje svih proizvođača iz Unije još se više smanjio, to jest, za 18 %. Dakle, obujam prodaje industrije Unije se, nakon malog rasta u 2007., neprestano i znatno smanjivao, zbog čega je gubitak tržišnog udjela dosegnuo 5 postotnih bodova tijekom razmatranog razdoblja.
(406)
Jedna skupina kineskih proizvođača izvoznika tvrdila je da bi tržišni udio proizvođača iz Unije također trebao uključivati uvoz iz Švicarske jer on dolazi iz mlina koji je u vlasništvu jednog od reprezentativnih proizvođača iz Unije.
(407)
Zemljopisni opseg antisubvencijskih ispitnih postupaka je Europska unija. Ovu je tvrdnju stoga trebalo odbaciti.
(408)
Također se tvrdilo da se tržišni udio podnositeljâ pritužbe znatno povećao tijekom razmatranog razdoblja.
(409)
Tržišni udio je makropokazatelj koji se analizira na razini cijele industrije Unije, a ne na razini podnositeljâ pritužbe. Drugo, navod o tržišnom udjelu podnositeljâ pritužbe je činjenično netočan.
6.2.2.3. Rast
(410)
Promatrajući razvoj tijekom razmatranog razdoblja, pad obujma prodaje industrije Unije od 19 % bio je puno izraženiji nego pad potrošnje u Uniji od 14 %. Kao posljedica toga, tržišni udio industrije Unije također se značajno smanjio za 5 postotnih bodova tijekom istog razdoblja.
6.2.2.4. Visina iznosa subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(411)
Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere za NRK, određen gore u odjeljku o subvencijama, značajan je. S obzirom na obujam i cijene subvencioniranog uvoza, učinak stvarne marže subvencije ne može se smatrati zanemarivim.
6.2.3. PODACI KOJI SE ODNOSE NA ČETIRI REPREZENTATIVNA PROIZVOĐAČA IZ UNIJE (MIKROEKONOMSKI POKAZATELJI)
6.2.3.1. Prosječne jedinične cijene četiri reprezentativna proizvođača iz Unije
(412)
Ukupno, prosječne prodajne cijene franko tvornica četiri reprezentativna proizvođača iz Unije nepovezanim kupcima na tržištu Unije ostale su stabilne tijekom godina, osim za 2007. godinu kada su bile nešto iznad te razine.
Tablica 5.
Cijene proizvođača iz Unije
Cijene proizvođača iz Unije
2006
2007
2008
2009/RIP
Prosječna cijena (EUR/tona)
692
717
691
699
Indeks
100
104
100
101
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
6.2.3.2. Zalihe
(413)
Zalihe su činile oko 10 % obujma proizvodnje u RIP-u. Četiri reprezentativna proizvođača iz Unije povećali su razine svojih zaliha za 10 % tijekom razmatranog razdoblja, posebno između 2006. i 2007. i nakon toga između 2008. i RIP-a. Za primijetiti je da se to dogodilo istodobno s naglim porastom subvencioniranog uvoza po niskim cijenama iz NRK-a.
Tablica 6.
Zalihe
Zalihe
2006
2007
2008
2009/RIP
Zalihe (u tonama)
278 265
298 547
296 387
306 588
Indeks
100
107
107
110
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
6.2.3.3. Zaposlenost, plaće i produktivnost
Tablica 7.
Zaposlenost
Zaposlenost
2006
2007
2008
2009/RIP
Zaposlenost - ekvivalent punog radnog vremena (EPRV)
7 756
7 487
7 207
6 197
Indeks
100
97
93
80
Trošak rada (EUR/EPRV)
54 053
54 948
57 026
58 485
Indeks
100
102
105
108
Produktivnost (jedinica/EPRV)
453
478
486
484
Indeks
100
106
107
107
Izvor: provjereni odgovori na upitnik
(414)
Zbog zatvaranja mlinova za papir i konsolidacije četiri reprezentativna proizvođača iz Unije, broj zaposlenika značajno se smanjio za 20 % (gotovo 1600 radnih mjesta) tijekom razmatranog razdoblja.
(415)
Učinkovitost je postignuta podizanjem i održavanjem velike proizvodnje po zaposleniku čak i za vrijeme značajnog broja otpuštanja između 2007. i 2008. Troškovi rada po zaposleniku stalno su se povećavali i ukupni rast je bio 8 % tijekom razmatranog razdoblja.
6.2.3.4. Profitabilnost, novčani tok, ulaganja i povrat ulaganja
Tablica 8.
Profitabilnost
2006
2007
2008
2009/RIP
Profitabilnost
-1,08 %
-0,20 %
-2,49 %
2,88 %
Promjena (100 = 2006.)
+0,88 %
-1,41 %
+3,95 %
Novčani tok (u tisućama eura)
260 047
211 036
172 570
336 753
Indeks
100
81
66
129
Ulaganja (u tisućama eura)
151 900
151 027
127 845
87 875
Indeks
100
99
84
58
Povrat ulaganja
-0,73 %
-0,54 %
-2,73 %
0,39 %
Promjena (100 = 2006.)
+0,19 %
-2,00 %
+1,12 %
Izvor: provjereni odgovori na upitnik.
(416)
Četiri reprezentativna proizvođača iz Unije pretrpjela su gubitke između 2006. i 2008., a financijska situacija postala je pozitivna tek u 2009. kad se svjetska cijena papirne mase tj. glavne sirovine iznimno smanjila kao posljedica ekonomskog pada. Pad cijene papirne mase (20 %) smatrao se neuobičajeno velikim padom koji je izravno pridonio poboljšanju financijske situacije u RIP-u. Treba naglasiti da su se od RIP-a cijene papirne mase vratile na svoje razine prije RIP-a.
(417)
Kretanje koje je pokazao novčani tok, odnosno sposobnost proizvođača da sami financiraju svoje aktivnosti, u velikoj mjeri odražava razvoj profitabilnosti. Posljedično, novčani tok pokazuje iznimni rast u RIP-u zbog pada cijena papirne mase. Povrat ulaganja pokazao je negativni razvoj u skladu s negativnim rezultatima dobiti koje su četiri reprezentativna proizvođača iz Unije ostvarivala do 2008. i pozitivni trend tijekom RIP-a zahvaljujući iznimnoj uštedi troškova zbog cijena papirne mase.
(418)
Nastavno na gore navedeno, sposobnost ulaganja četiri reprezentativna proizvođača iz Unije postala je ograničena, s obzirom na to da se novčani tok znatno pogoršao tijekom razmatranog razdoblja, osim tijekom RIP-a. Kao posljedica toga, ulaganja su smanjena za 35 % tijekom razmatranog razdoblja i ograničena na pokretanje kogeneracijskih pogona koji su pomogli proizvođačima iz Unije da ublaže učinak stalno rastućih troškova energije.
(419)
Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da se za povećanje profitabilnosti ne bi smjelo smatrati da je ograničeni slučaj koji se temelji na iznimnom padu troškova sirovine. Od smanjenja troškova imale su koristi obje skupine: svi lokalni, kao i kineski proizvođači, a ne samo podnositelji pritužbi, stoga se proboj u profitabilnosti nije temeljio isključivo na smanjenju troškova, nego je prije bio posljedica promjene cjenovnog ponašanja podnositelja pritužbe.
(420)
Nadalje, proizvođač izvoznik je tvrdio da profitabilnost određuju cijene PFP-a, a ne cijena papirne mase. Međutim, utvrđeno je da su u trenutku naglog pada cijena papirne mase u 2009. cijene PFP-a ostale stabilne, a kao posljedica porasla je dobit. Stoga, s obzirom na to da su cijene ostale stabilne, ne može se napraviti veza između cijena i profitabilnosti u tom konkretnom vremenskom razdoblju.
(421)
Stopa profitabilnosti je pokazatelj koji se analizira na razini reprezentativnih proizvođača iz Unije, a ne na razini podnositeljâ pritužbe, kako to predlaže stranka. Analiza prikupljenih podataka pokazala je izravnu vezu između iznimnog pada cijena papirne mase, glavne sirovine i povećane profitabilnosti; pri tom su stabilne cijene gotovih proizvoda doista imale ulogu u povećanju profitabilnosti. Iako je to vjerojatno također bio slučaj za druge proizvođače na tržištu, to ne utječe na zaključak da je ovo privremeno povećanje profitabilnosti bilo uzrokovano iznimnim padom cijena sirovine u RIP-u.
6.2.3.5. Sposobnost prikupljanja kapitala
(422)
Papirnu industriju općenito obilježava velika zaduženost vezana za značajno ulaganje u dugotrajnu imovinu. Kao posljedica gubitaka pretrpljenih tijekom većeg dijela razmatranog razdoblja, ugrožena je i sposobnost četiri reprezentativna proizvođača iz Unije za prikupljanje kapitala i financiranje vlastite aktivnosti uz razumne financijske troškove. To je posebno bio slučaj 2008. kad je jednog od četiri reprezentativna proizvođača iz Unije trebalo refinancirati uz značajnu premiju rizika, dok je najmanji reprezentativni proizvođač 2008. postao nesolventan te ga je preuzeo jedan drugi proizvođač iz Unije.
6.3. ZAKLJUČAK O ŠTETI
(423)
Ispitni postupak pokazao je da se većina pokazatelja štete, kao što su obujam proizvodnje (- 20 %), iskorištenost kapaciteta (- 10 %), obujam prodaje nepovezanim kupcima na tržištu Unije (- 19 %) i tržišni udio (- 5 postotnih bodova) pogoršala tijekom razmatranog razdoblja. Uz to, pokazatelji štete vezani za financijske rezultate četiriju reprezentativnih proizvođača iz Unije, poput povrata na ulaganje i profitabilnosti, bili su ozbiljno pogođeni do 2008. Nagli porast profitabilnosti u RIP-u dogodio se isključivo zahvaljujući trenutačnom značajnom padu svjetskih cijena papirne mase u RIP-u. Naglašava se da je čak i tijekom RIP-a stopa profitabilnosti bila vrlo niska i nije se smatralo da mijenja zaključak da su četiri reprezentativna proizvođača iz Unije u vrlo teškom financijskom položaju.
(424)
Ispitni postupak pokazao je i da gore opisanu sliku štete može uglavnom objasniti činjenica da, unatoč naporima oko restrukturiranja i napretku u produktivnosti, četiri reprezentativna proizvođača iz Unije nisu mogla podići svoje cijene PFP-a iznad razine koja bi pokrila troškove ili na razinu održive profitabilnosti. Uzrok tome uglavnom je sniženje cijena koje su kineski izvoznici primjenjivali tijekom RIP-a, što ima značajni učinak na tržištu na kojem je transparentnost cijena visoka. Tijekom RIP-a četiri reprezentativna proizvođača iz Unije uspjela su smanjiti trošak proizvodnje dodatnim poboljšanjem produktivnosti i zbog smanjenja cijena papirne mase, što se uglavnom dogodilo u drugoj polovici RIP-a. S obzirom na to da su ponuda i potražnja postale ujednačenije na tržištu nakon napora proizvođača u rješavanju prekomjernog strukturnog kapaciteta konsolidiranjem i zatvaranjem kapaciteta, cijene PFP-a mogle su se zadržati na stabilnoj razini. Međutim, četiri reprezentativna proizvođača iz Unije nisu mogla povećati svoje prodajne cijene na razinu koja bi imala stope profitabilnosti potrebne za dugoročnu održivost.
(425)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 19., jedna je stranka tvrdila da je PFP koji se koristi za tisak iz role trebao biti uključen u opseg ovog ispitnog postupka. Na temelju toga, stranka je tvrdila da bi isključenje ovog proizvoda iz utvrđivanja materijalne štete i analize kretanja poremetilo sliku štete. Međutim, na temelju zaključaka navedenih u uvodnim izjavama 20. i 22. do 25., tj. da su PFP koji se koristi za tisak iz role i PFP koji se koristi za tisak iz arka dva različita proizvoda, ta je tvrdnju odbačena.
(426)
Ista stranka je tvrdila da je stjecanje jednog proizvođača iz Unije od strane četiri reprezentativna proizvođača iz Unije u 2008. dokaz da su ova četiri reprezentativna proizvođača iz Unije u prilično dobrom stanju. Najprije se napominje da se materijalna šteta utvrđuje na temelju stanja industrije Unije, a ne temelji se na konkretnom stanju pojedinog proizvođača. Kako je zaključeno u gornjoj uvodnoj izjavi 423., većina pokazatelja štete pokazala je negativan trend koji dokazuje pogoršanje stanja industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja. Stjecanje se, nadalje, smatralo dijelom napora u restrukturiranju industrije Unije tijekom razmatranog razdoblja. U svakom slučaju, napominje da je kod analize makropokazatelja kao što su obujam proizvodnje, kapacitet, obujam prodaje i tržišni udio, stjecanje imalo neutralan učinak s obzirom na to da se makropokazatelji ocjenjuju u pogledu svih proizvođača uz Unije koji čine industriju Unije kako je definirana u uvodnoj izjavi 372. Drugim riječima, ti čimbenici trebaju, ukupno gledano, ostati nepromijenjeni u slučaju promjene vlasništva.
(427)
Nakon objave stranke su tvrdile da nema pozitivnih dokaza da su proizvođači iz Unije koji imaju pritužbu pretrpjeli materijalnu štetu. Naprotiv, podnositelji pritužbe pokazali su ukupno stabilne ekonomske rezultate i povećanu profitabilnost u RIP-u.
(428)
Kao prvo, stanje industrije Unije analizira se na razini reprezentativnih proizvođača iz Unije, a ne na razini podnositeljâ pritužbe, kako to predlažu stranke.
(429)
Drugo, kako je već istaknuto gore u uvodnoj izjavi 409., za zaključke tih stranaka čini se da su doneseni na temelju pokazatelja izračunanih na temelju drukčijih skupova podataka od onih koji su utvrđeni tijekom ispitnog postupka i navedeni gore. Posljedično, ti zaključci su činjenično pogrešni. Nadalje, analiza stranaka nije bila dosljedna zbog korištenja dvaju različitih skupova podataka za makropokazatelje i mikropokazatelje.
(430)
Tvrdilo se nadalje da se poboljšanje profitabilnosti također treba smatrati posljedicom napora u restrukturiranju industrije, uključujući smanjenje proizvodnje, zaposlenosti i povećane produktivnosti. U tom slučaju potonji čimbenici ne mogu se smatrati jedinim pokazateljima štete, nego sve pokazatelje štete treba razmatrati zajedno.
(431)
Članak 8. stavak 2. Osnovne uredbe navodi popis ekonomskih čimbenika i pokazatelja koje treba procijeniti prilikom ispitivanja utjecaja subvencioniranog uvoza na industriju Unije. Članak 8. stavak 2. izričito navodi da popis čimbenika nije konačan, a jedan ili nekoliko navedenih čimbenika ne moraju nužno biti odlučujući. Stoga, iako se pokazatelji trebaju ocijeniti pojedinačno, zaključci se moraju donijeti analizom svih čimbenika.
(432)
Stranke su također komentirale moguću prijetnju buduće materijalne štete s obzirom na golemi porast kapaciteta kineskih proizvođača, što se podržava državnom politikom i subvencijama. Opseg ispitnog postupka bio je postojanje materijalne štete, a ne prijetnja buduće materijalne štete. Stoga ti komentari nisu mogli utjecati na nalaze i morali su se zanemariti.
(433)
S obzirom na gore navedeno, treba zaključiti da je industrija Unije pretrpjela materijalnu štetu u smislu članka 8. stavka 4. Osnovne uredbe.
7. UZROČNOST
7.1. UVOD
(434)
U skladu s člankom 8. stavcima 5. i 6. Osnovne uredbe, ispitano je je li subvencionirani uvoz iz dotične zemlje uzrokovao materijalnu štetu industriji Unije. Nadalje, poznati čimbenici, osim subvencioniranog uvoza, koji su mogli uzrokovati štetu industriji Unije ispitani su kako bi se osiguralo da se sva šteta koju su uzrokovali ti čimbenici ne pripiše subvencioniranom uvozu.
7.2. UČINAK SUBVENCIONIRANOG UVOZA
(435)
Treba napomenuti da tržište PFP-a u Uniji obilježava visok stupanj koncentracije kupovne moći i transparentnost cijena kroz ponude cijena. Nadalje, PFP je potrošni proizvod i ne omogućava značajne razlike u cijenama između različitih izvora. Veliki dio proizvoda prodaje se preko trgovaca koji prisiljavaju industriju Unije da cijene odražava u skladu s jeftinim i subvencioniranim uvozom. Stoga cijene uvezenog PFP-a, od kojeg je tijekom RIP-a 35 % bilo podrijetlom iz NRK-a, općenito imaju značajan učinak na razine cijena na tržištu Unije.
(436)
Ispitni postupak je pokazao da se subvencionirani uvoz iz NRK-a znatno povećao (+ 183 %) tijekom razmatranog razdoblja. Subvencionirani uvoz iz NRK-a najprije se udvostručio od 2006. do 2007., dok su cijene u 2007. bile 2 % niže u odnosu na prethodnu godinu. Uvoz iz Kine je 2008. ostao stabilan, a prosječne cijene su pale dodatno za 1 %. Obujam kineskog uvoza (+ 71 %) i tržišni udio (+ 120 %) ponovno su se značajno povećali tijekom RIP-a uz sve niže cijene (- 5 %) koje su snizile cijene četiri reprezentativna proizvođača iz Unije za 7,6 %, pri čemu su izvršili pritisak na cijene na tržištu Unije i spriječili proizvođače iz Unije da povećaju svoje cijene na profitabilne razine.
(437)
Podsjeća se da se tijekom razmatranog razdoblja potrošnja Unije smanjila za oko 14 %. Industrija Unije suočila se sa značajnim padom obujma prodaje (19 %). Međutim, taj pad prodaje bio je puno izraženiji od pada potražnje i doveo je do gubitka tržišnog udjela od 5 postotnih bodova. U isto vrijeme tržišni se udio kineskog uvoza povećao za 3 postotna boda. To pokazuje da je tržišni udio industrije Unije uvelike preuzeo subvencionirani uvoz iz NRK-a.
(438)
Smatra se, stoga, da stalni pritisak jeftinog subvencioniranog uvoza iz NRK-a na tržište Unije nije dopustio industriji Unije prilagodbu svojih prodajnih cijena povećanim troškovima sirovine, posebno u 2008. kada su cijene papirne mase dosegle najvišu razinu. To je dovelo do gubitka tržišnog udjela i pada profitabilnosti industrije Unije.
(439)
Tijekom ispitnog postupka i nakon objave nekoliko stranka je iznijelo argument da kineski uvoz nije imao značajni učinak u pogledu obujma i cijena. Tvrdilo se da nije bilo naglog povećanja kineskog uvoza, nego se on povećavao postupno tijekom godina te je stoga njegov učinak bio prilično ograničen, što se ne bi trebalo preuveličavati za potrebe utvrđivanja štete. Dalje se tvrdilo da kineske cijene, čak i ako su bile ispod cijena u Uniji, nisu imale nikakav učinak na relativno stabilne cijene industrije Unije. Jedan proizvođač izvoznik je osporio nalaz Komisije da bi bilo snižavanja cijena uzrokovanog kineskim cijenama. Istaknuo je da su u 2009., kada su kineske cijene dodatno pale, cijene industrije Unije ne samo zabilježile porast, nego su zapravo omogućile industriji Unije ostvarivanje dobiti.
(440)
Razvoj kineskog uvoza detaljno je analiziran u uvodnoj izjavi 380. i zaključeno je da se povećanje obujma ne može smatrati beznačajnim.
(441)
U pogledu cijena, kineski uvoz je snizio cijene reprezentativnih proizvođača iz Unije za 7,6 %, što se smatra značajnim na tržištu na kojem je transparentnost cijena visoka. Kako je prikazano gore u uvodnoj izjavi 412., cijene reprezentativnih proizvođača iz Unije bile su doista stabilne tijekom razmatranog razdoblja, s iznimnim povećanjem u 2007., godini u kojoj kineski uvoz nije rastao. U 2009. proizvođači iz Unije mogli su održavati svoje cijene stabilnima na račun daljnjega gubitka tržišnog udjela, a njihova profitabilnost proizlazila je iz kombinacije tih stabilnih cijena i smanjenog troška sirovine.
(442)
Jedan je kineski proizvođač izvoznik tvrdio da uvoz PFP-a iz Kine nema učinka na cijene industrije Unije jer on nije usporediv s PFP-om koji proizvode i prodaju reprezentativni proizvođači izvoznici iz Unije, s obzirom na to da je samo 10 % prodaje reprezentativnih proizvođača iz Unije uspoređeno pri utvrđivanju sniženja cijena i neštetne razine cijena. Naglašava se da se te tvrdnje temelje na potpuno usporedivim proizvodima koji su potpuno jednaki u svim svojstvima kako bi se osigurala primjerena usporedba. Međutim, PFP koji proizvode proizvođači iz Kine i iz Unije općenito su usporedivi proizvodi kako je zaključeno u uvodnoj izjavi 50. i stoga su jedan drugome izravno konkurentni na tržištu Unije.
(443)
Tvrdilo se nadalje da je nalaz da je tržište PFP-a tržište primarnih proizvoda kojeg obilježava visoki stupanj transparentnosti netočan jer proizvođači iz Unije prodaju oko pola svojih proizvoda izravno krajnjim korisnicima. Nasuprot toj tvrdnji, reprezentativni proizvođači iz Unije prodaju većinu svojih proizvoda putem trgovaca, bilo izravno, bilo neizravno (takozvana prodaja po nalogu, kada se proizvodi isporučuju izravno kupcu, ali narudžba i izdavanja računa odvija se preko trgovaca). Trgovci imaju ključnu ulogu i u skladištenju proizvoda i u pružanju transparentnosti cijena na tržištu.
(444)
S obzirom na utvrđeno kretanje uvoza iz NRK-a koji se ne može smatrati beznačajnim, zaključilo se da je val jeftinog subvencioniranog uvoza iz NRK-a imao značajan negativan utjecaj na gospodarsko stanje industrije Unije.
7.3. UČINAK OSTALIH ČIMBENIKA
7.3.1. RAZVOJ POTROŠNJE NA TRŽIŠTU UNIJE I GOSPODARSKA KRIZA
(445)
Kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 378., potrošnja PFP-a u Uniji najprije se povećala u 2007., nakon čega je pala u 2008. i RIP-u. Tijekom razmatranog razdoblja industrija Unije izgubila je tržišni udio. Jedan od izvoznika iz NRK-a koji surađuje i kineska vlada tvrdili su da je smanjenje obujma prodaje, tržišnog udjela i proizvodnje industrije Unije bilo posljedica smanjenja potrošnje koje su prouzročili gospodarska kriza i širenje elektroničkih medija i da ga se ne bi trebalo pripisati kineskom uvozu. Kao potvrdu svoje tvrdnje kineska vlada je navela Manifest za konkurentnosti i zaposlenost koji je izdala industrija papira i papirne mase u lipnju 2009. („Manifest”).
(446)
Iako se ne može zanemariti da je taj negativan razvoj potrošnje Unije, iz bilo kojeg razloga, između 2007. i RIP-a imao negativan učinak na stanje industrije Unije u pogledu obujma prodaje i proizvodnje, treba napomenuti da su kineski izvoznici uspjeli u isto vrijeme, a posebno od 2008. do 2009., povećati svoj obujam prodaje i tržišni udio pritiskom subvencioniranog uvoza na cijene na tržištu.
(447)
Manifest koji je navela kineska vlada obuhvaća sve sektore industrije papira i papirne mase te služi za potrebe opće politike. Na temelju podataka u tom dokumentu nije se moglo doći do zasebnih zaključaka o proizvodnji i prodaji dotičnog proizvoda. Stoga nije moguće zaključiti primjenjuju li se zapravo navodi ili nalazi u Manifestu pojedinačno na dotični proizvod. Budući da uz to ispitni postupak nije otkrio jaku vezu između financijske krize i materijalne štete koju je pretrpjela industrija Unije, ovaj se argument morao odbaciti.
(448)
U skladu s tim, smatra se da je pogoršanje gospodarskog stanja industrije Unije uglavnom prouzročio nagli rast subvencioniranog uvoza iz NRK-a i sniženje cijena od strane kineskih izvoznika, a ne smanjenje potrošnje. Iako je smanjenje potražnje doprinijelo šteti, nije moglo prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između pretrpljene materijalne štete i povećanja subvencioniranog uvoza.
7.3.2. CIJENE SIROVINE
(449)
Prosječni trošak proizvodnje četiriju reprezentativnih proizvođača iz Unije blago se povećao (2 %) između 2006. i 2008. te je pao za 5 % u RIP-u. Ispitni je postupak pokazao da je trošak proizvodnje četiriju reprezentativnih proizvođača PFP-a iz Unije općenito slijedio slično kretanje kao i razvoj cijena papirne mase, jedne od glavnih sirovina u proizvodnji papira. Prosječna cijena papirne mase povećala se za 8 % između 2006. i 2008., nakon čega se naglo smanjila od kraja 2008. do posljednjeg mjeseca u RIP-u. Cijena papirne mase bila je u prosjeku 19 % niža u 2009. nego prethodne godine.
(450)
U izostanku subvencioniranja koje uzrokuje štetu industriji Unije moglo bi se očekivati da se cijene redovito prilagođavaju kako bi odražavale razvoj različitih komponenata troškova proizvodnje. Međutim, do 2008. to se nije dogodilo. Upravo suprotno, proizvođači iz Unije bili su primorani držati svoje prodajne cijene niskima, čak i kad su se cijene papirne mase u 2008. povećavale, kako bi mogli konkurirati jeftinom subvencioniranom uvozu iz NRK-a, što je dovelo do znatnog pada njihove profitabilnosti u tom razdoblju. Tijekom RIP-a stanje se poboljšalo zbog neuobičajenog smanjenja cijena papirne mase, dok su cijene PFP-a mogle u tom trenutku ostati stabilne. Međutim, čak i tijekom tog izvanrednog razdoblja još uvijek vrlo niske razine dobiti nisu omogućile četirima reprezentativnim proizvođačima iz Unije oporavak od neprestanog subvencioniranja. Naime, unatoč smanjenju cijena sirovine, razine cijena još uvijek se nisu mogle povećati na razine na kojima bi ostvarili dobre profitne marže potrebne za ovu kapitalno intenzivnu industriju.
(451)
U skladu s time, zaključuje se da je subvencionirani uvoz iz NRK-a koji je snižavao cijene četiri reprezentativna proizvođača iz Unije snizio cijene na tržištu Unije i spriječio četiri reprezentativna proizvođača iz Unije u povećanju svojih prodajnih cijena radi pokrivanja svojih troškova ili ostvarivanja razumne profitabilnosti. S obzirom na to da su se cijene sirovine značajno smanjivale tijekom RIP-a, zaključeno je da nisu mogle utjecati na materijalnu štetu koju je industrija Unije pretrpjela tijekom istog razdoblja.
7.3.3. REALIZACIJA IZVOZA REPREZENTATIVNIH PROIZVOĐAČA IZ UNIJE
(452)
Realizacija izvoza također je ispitana kao jedan od poznatih čimbenika, osim subvencioniranog uvoza, koji su u isto vrijeme mogli uzrokovati štetu industriji Unije kako bi se osiguralo da se moguća šteta koju su uzrokovali ti ostali čimbenici ne pripiše subvencioniranom uvozu. Analiza je pokazala da je izvozna prodaja nepovezanim strankama, koju su izvršila četiri reprezentativna proizvođača iz Unije, predstavljala važan dio njihove prodaje (oko 26 %) tijekom razmatranog razdoblja. Iako se obujam izvozne prodaje tijekom razmatranog razdoblja također smanjio za 16 %, gubitak obujma izvozne prodaje bio je manje izražen od gubitka obujma prodaje na tržištu Unije (19 %). Stoga se smatralo da smanjenje obujma izvoza ne može objasniti razinu štete koju su pretrpjela četiri reprezentativna proizvođača iz Unije. S obzirom na to da izvoz ima važnu ulogu u očuvanju visoke iskorištenosti kapaciteta kako bi se pokrili visoki fiksni troškovi ulaganja u strojeve, smatralo se da je unatoč pogoršanju realizacije izvoza ukupno imao pozitivan učinak. U skladu s tim, smatra se da, čak i ako je smanjenje izvoznih aktivnosti moglo doprinijeti ukupnom pogoršanju stanja industrije Unije, one su s druge strane ipak ublažile gubitke pretrpljene na tržištu Unije i stoga kao takve nisu mogle prekinuti uzročno-posljedičnu vezu utvrđenu između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(453)
Jedna stranka je tvrdila da je industrija Unije pretrpjela značajan pad izvoza zbog snage eura u odnosu na američki dolar i da štetu koju je prouzročio taj čimbenik ne bi trebalo pripisati uvozu iz NRK-a. Kao što je gore zaključeno, pogoršanje realizacije izvoza industrije Unije, bez obzira na uzroke takvog pogoršanja, nije glavni razlog štete koju su pretrpjeli proizvođači i stoga ne prekida uzročno-posljedičnu vezu utvrđenu u uvodnoj izjavi 444.
7.3.4. UVOZ IZ OSTALIH TREĆIH ZEMALJA
(454)
Kretanja obujma uvoza i cijena iz ostalih trećih zemalja između 2006. i RIP-a bila su sljedeća:
Tablica 9.
Uvoz iz trećih zemalja
2006
2007
2008
2009/RIP
Švicarska
Uvoz (tone)
194 748
191 636
226 736
172 233
Indeks
100
98
116
88
Tržišni udio
3,7 %
3,5 %
4,2 %
3,8 %
Indeks
100
95
115
103
Cijena (EUR/tona)
787
782
758
793
Indeks
100
99
97
105
Indonezija
Uvoz (tone)
19 834
30 714
27 178
49 877
Indeks
100
155
137
251
Tržišni udio
0,4 %
0,6 %
0,5 %
1,1 %
Indeks
100
149
135
292
Cijena (EUR/tona)
855
818
845
681
Indeks
100
96
99
80
Južna Koreja
Uvoz (tone)
45 154
65 251
46 498
46 068
Indeks
100
145
103
102
Tržišni udio
0,9 %
1,2 %
0,9 %
1,0 %
Indeks
100
139
102
118
Cijena (EUR/tona)
562
669
664
618
Indeks
100
119
118
110
Sve ostale zemlje
Uvoz (tone)
58 623
70 984
62 844
100 711
Indeks
100
121
107
172
Tržišni udio
1,1 %
1,3 %
1,2 %
2,2 %
Indeks
100
117
106
199
Cijena (EUR/tona)
962
860
914
824
Indeks
100
89
95
86
Izvor: Eurostat.
(455)
Najvažnije ostale treće zemlje koje izvoze PFP na tržište Unije su Švicarska, Indonezija i Južna Koreja. Iz kretanja obujma uvoza može se vidjeti da je povećanje uvoza iz NRK-a bilo naglašenije nego iz bilo koje od ostalih trećih strana. Uvoz iz Švicarske uvijek se prodavao po značajno višim cijenama od uvezenih proizvoda iz NRK-a. Tržišni udio švicarskih proizvoda ostao je relativno stabilan, osim u 2008. kada se privremeno povećao na iznad 4 % prije nego što se vratio na razinu sličnu razini iz 2006. tijekom RIP-a. PFP uvezen iz Švicarske predstavljao je uglavnom proizvodnju jednog trgovačkog društva u vlasništvu jednog od četiriju reprezentativnih proizvođača iz Unije, a više jedinične cijene možda su povezane s različitim ponudama proizvoda i prodajnom strukturom. Uvoz iz Indonezije je također ulazio u Uniju po višim cijenama od kineskih proizvoda, izuzev RIP-a kada su cijene pale, vrlo vjerojatno uglavnom zbog smanjenja cijena papirne mase. Proizašlo povećanje uvoza, koje je, međutim, u pogledu obujma ostalo na niskoj razini tijekom RIP-a, dovelo je do tržišnog udjela koji je također u tom razdoblju ostao na niskoj razini. Uvoz iz Južne Koreje ušao je u Uniju u malim količinama tijekom cijelog razmatranog razdoblja, a tržišni udio ostao je stabilan. Iako su se korejske uvozne cijene mogle usporediti s uvoznim cijenama iz NRK-a, korejske cijene nisu pokazivale stalan trend pada kao što je to bio slučaj s kineskim uvozom tijekom cijelog razmatranog razdoblja. Uvoz iz svih ostalih zemalja imao je značajno više cijene od uvoza iz NRK-a, a obujam uvoza bio je mali.
(456)
Na temelju navedenog, treba zaključiti da uvoz iz tih trećih zemalja nije doprinio materijalnoj šteti koju je pretrpjela industrija Unije.
7.3.5. PREKOMJERNI STRUKTURNI KAPACITET
(457)
Jedan izvoznik koji surađuje iz NRK-a tvrdio je da je štetu koju je pretrpjela industrija Unije uzrokovao prekomjerni kapacitet industrije Unije. Smanjenje kapaciteta i konsolidacija industrije Unije stoga nisu bili posljedica kineskog uvoza, nego ih se treba smatrati mjerom protiv prekomjernog kapaciteta. Međutim, ispitni postupak je pokazao da je industrija Unije ostvarila gubitke tijekom razmatranog razdoblja, posebno u 2008., unatoč restrukturiranju proizvođača jer, kako je prikazano gore u uvodnim izjavama 435. do 444., industrija Unije još uvijek nije mogla povećati svoje cijene na razine iznad troškova. Stanje je uglavnom prouzročio pritisak na cijene zbog subvencioniranog uvoza koji je snizio cijene industrije Unije. Stoga se ovaj argument morao odbaciti.
(458)
Također se tvrdilo da su napori industrije Unije za restrukturiranjem završeni u 2009. konsolidacijom dvaju velikih proizvođača, što je imalo za posljedicu istodobno poboljšanje stanja industrije Unije. Napori za restrukturiranjem trajali su od 2000. do RIP-a. Pozitivni učinak spomenute konsolidacije trebao se odraziti u poboljšanju iskorištenosti kapaciteta i barem u stabilnom obujmu prodaje, ali oba ta pokazatelja pogoršala su se u RIP-u. S druge strane, utvrđeno je da je povećanu profitabilnosti industrije Unije u RIP-u prvenstveno i izravno uzrokovao izniman jednokratni pad cijena papirne mase. Stoga se ovaj argument morao odbaciti.
7.4. ZAKLJUČAK O UZROČNOSTI
(459)
Gornja analiza pokazala je da se bitno povećao obujam i tržišni udio jeftinog subvencioniranog uvoza podrijetlom iz NRK-a tijekom razmatranog razdoblja. Osim toga, utvrđeno je da je taj uvoz ostvaren po subvencioniranim cijenama koje su bile niže od cijena koje naplaćuje industrija Unije na tržištu Unije za slične vrste proizvoda.
(460)
To povećanje obujma i tržišnog udjela jeftinog subvencioniranog uvoza iz NRK-a podudaralo se s općim smanjenjem potražnje na tržištu Unija tijekom razdoblja između 2006. i RIP-a, ali i s negativnim razvojem tržišnog udjela proizvođača iz Unije u istom razdoblju. Istodobno, zabilježen je negativan razvoj glavnih pokazatelja gospodarskog i financijskog stanja industrije Unije, kako je prikazano u uvodnoj izjavi 423.
(461)
Ispitivanje drugih poznatih čimbenika koji su mogli uzrokovati štetu industriji Unije pokazalo je da ti čimbenici nisu takvi da bi mogli prekinuti uzročno-posljedičnu vezu između subvencioniranog uvoza iz NRK-a i štete koju je pretrpjela industrija Unije.
(462)
Na temelju gore navedene analize koja je ispravno prepoznala razliku i razdvojila učinke svih poznatih čimbenika na stanje industrije Unije od štetnog utjecaja subvencioniranog uvoza, treba zaključiti da je subvencionirani uvoz iz NRK-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije u smislu članka 8. stavka 5. Osnovne uredbe.
8. INTERES UNIJE
8.1. UVODNA NAPOMENA
(463)
U skladu s člankom 31. Osnovne uredbe, ispitalo se postoje li, unatoč gornjim nalazima, utemeljeni razlozi za zaključak da u ovom slučaju usvajanje kompenzacijskih mjera nije bilo u interesu Unije. U tu svrhu i u skladu s člankom 31. stavkom 1. Osnovne uredbe, vjerojatni učinak mogućih mjera na proizvođače iz Unije, uvoznike, trgovce i distributere te korisnike dotičnog proizvoda, kao i vjerojatne posljedice nepoduzimanja mjera, razmotreni su na temelju svih dostavljenih dokaza.
8.2. INDUSTRIJA UNIJE
(464)
Industriju Unije kao cjelinu čini 14 poznatih proizvođača za koje se procjenjuje da predstavljaju oko 98 % proizvodnje PFP-a u Unije prema podacima CEPIFINE-a. Proizvođači se nalaze u različitim državama članicama Unije i izravno zapošljavaju više od 11 000 osoba vezano za dotični proizvod.
(465)
Jedan od dva poznata proizvođača protivio se pokretanju ispitnog postupka, ali nije dostavio daljnje podatke i nije surađivao tijekom ispitnog postupka. Međutim, na temelju raspoloživih podataka, a posebno na temelju podataka koje je dostavio CEPIFINE, a koji su pokazali pogoršanje stanja industrije Unije, može se razumno pretpostaviti da je subvencionirani uvoz negativno utjecao i na ta dva trgovačka društva. Stoga se njihova nesuradnja nije smatrala pokazateljem da bi se njihov položaj razlikovao od položaja preostalih proizvođača iz Unije.
(466)
Industrija Unije pretrpjela je materijalnu štetu prouzročenu subvencioniranim uvozom iz NRK-a. Podsjeća se da je većina pokazatelja štete pokazala negativno kretanje tijekom razmatranog razdoblja. Posebno su pokazatelji štete vezani za financijski rezultat četiriju reprezentativnih proizvođača iz Unije, kao što su profitabilnost i povrat ulaganja, unatoč blagom poboljšanju tijekom RIP-a, bili ozbiljno pogođeni. U slučaju izostanka mjera daljnje pogoršanje gospodarskog stanja industrije Unije čini se vrlo vjerojatnim.
(467)
Očekuje se da će uvođenje kompenzacijskih pristojba ponovno uspostaviti učinkovite i poštene uvjete trgovine na tržištu Unije i time omogućiti industriji Unije usklađivanje svojih cijena PFP-a kako bi odrazila troškove različitih komponenata. Može se očekivati da bi uvođenje mjera omogućilo industriji povrat barem dijela tržišnog udjela izgubljenog tijekom razmatranog razdoblja, s dodatnim pozitivnim učinkom na njezino gospodarsko stanje i profitabilnost.
(468)
Zaključeno je, stoga, da bi uvođenje konačnih kompenzacijskih mjera na uvoz PFP-a podrijetlom iz NRK-a bio u interesu industrije Unije.
8.3. UVOZNICI I TRGOVCI
(469)
Upitnici su poslani za četrnaest poznatih nepovezanih uvoznika i trgovaca iz Unije koji su navedeni u pritužbi. Tijekom ispitnog postupka javilo se nekoliko ostalih trgovaca (koji se u ovoj industriji nazivaju preprodavateljima). Konačno, trinaest trgovačkih društava surađivalo je u ispitnom postupku, iako su neki od ispitanika dostavili samo djelomične podatke. Utvrđeno je da su uvoznici na tržištu poslovali i kao trgovci te se, stoga, sve te stranke dalje u tekstu nazivaju „trgovci”.
(470)
Ispitni postupak je pokazao da su svi trgovci nabavljali PFP iz nekoliko izvora, a uglavnom od proizvođača iz Unije. Dva trgovca nije nabavljalo ili je samo povremeno nabavljalo uvezeni PFP iz NRK-a. Deset trgovačkih društava koja su dostavila količinske podatke o svojim nabavama dotičnog proizvoda predstavljalo je ukupno 47 % ukupnog uvoza iz NRK-a. Uvoz, uključujući uvoz iz NRK-a, predstavljao je samo ograničeni udio u njegovom ukupnom poslovanju te bi, stoga, negativni učinak predloženih mjera bio vjerojatno zanemariv. Svi trgovci su naveli da je PFP koji se proizvodi u Uniji i NRK-u uglavnom slične kvalitete i međusobno zamjenjiv. Nadalje, ispitni postupak je potvrdio da postoji veliki broj ostalih izvora za uvoz te bi se trgovci mogli okrenuti tim ostalim izvorima opskrbe, barem dugoročno.
(471)
Dva trgovaca uvoznika oslanjala su se uglavnom na kineske izvore radi nabave PFP-a. Oba trgovačka društva su navela da bi imala poteškoće prilikom nabave proizvoda od proizvođača iz Unije, jer bi trebalo poštovati tradicionalne prodajne kanale zbog najmanjeg obujma narudžbe koji zahtijevaju proizvođači te sporazume o distribuciji. To, međutim, nije izravno utjecalo na raspoloživost PFP-a od proizvođača iz Unije, s obzirom da su imali dostatne raspoložive rezervne kapacitete. Stoga se ovaj argument morao odbaciti.
(472)
S obzirom na mogućnost prenošenja mogućeg povećanja troška na svoje kupce, svi trgovci koji surađuju pozvali su se na veliku transparentnost cijena na tržištu Unije i naveli da bi mogli povećati svoje prodajne cijene krajnjim kupcima samo u slučaju općenitog povećanja razine cijena u Uniji. Na temelju toga, i s obzirom na to da je planirani učinak kompenzacijskih pristojba, između ostalog, povećati razinu cijena u Uniji na razini za pokrivanje troškova, očekuje se da bi uvoznici stoga mogli barem djelomično prenijeti povećanje cijena nastalo zbog kompenzacijske pristojbe na svoje kupce. Stoga treba također napomenuti da je, kako je gore navedeno, utvrđeno da kineski uvoz čini samo vrlo mali dio ukupnog poslovanja trgovaca i da bi stoga učinak kompenzacijske pristojbe općenito bio zanemariv. Konačno, također se smatra da uvoznici postižu višu profitabilnost od svoje preprodaje PFP-a nabavljenog od proizvođača u NRK-u; stoga bi također mogli ostvariti manju dobit prihvaćanjem barem djelomičnog povećanja troška.
(473)
Uvođenje konačnih mjera stoga ne bi trebalo imati općenito značajan negativni učinak na uvoznike i trgovce.
8.4. KORISNICI
(474)
Upitnici su poslani za osam poznatih korisnika iz Unije koji su navedeni u pritužbi. Tijekom ispitnog postupka javilo se nekoliko ostalih korisnika. Ukupno je pet trgovačkih društava dostavilo potpuni ili djelomični odgovor na upitnik. Ta trgovačka društva nalaze se u cijeloj Uniji i predstavljaju sektore tiskarstva i izdavaštva. S obzirom na to da je utvrđeno da se tržišni uvjeti i strukture troškova razlikuju za tiskare i izdavače, učinak mjera analiziran je zasebno za svaku skupinu.
8.4.1. TISKARE
(475)
Samo je jedna tiskara dostavila Osnovne podatke. Prema podacima koje je dostavila ta tiskara, udio PFP-a u odnosu na ukupni trošak proizvodnje tiskanog materijala bio je relativno visok. Iako je ispitni postupak pokazao da tiskare uglavnom nabavljaju PFP od proizvođača iz Unije, potvrđeno je da PFP koji se proizvodi u Uniji i PFP koji se proizvodi u NRK-u imaju sličnu kvalitetu i da među trgovcima postoji velika konkurentnost u pogledu cijene.
(476)
Tvrdilo se da bi svako povećanje cijena imalo značajan negativni učinak na profitabilnost. Tvrdilo se da je tiskarska industrija već pod pritiskom zbog prekomjernog strukturnog kapaciteta te bi svako povećanje nabavne cijene PFP-a stvorilo dodatni pritisak na tiskare. U tom pogledu napominje se da se, s obzirom na male količine kineskog PFP-a koje koriste tiskare (koje još uvijek nabavljaju većinu potrebnog PFP-a od proizvođača iz Unije), izravni učinak bilo kakve pristojbe smatrao zanemarivim. Što se tiče općeg povećanja cijena na tržištu Unije, smatra se da bi, s obzirom da bi povećanje cijena utjecalo na sve gospodarske subjekte, to imalo neutralni učinak.
8.4.2. IZDAVAČI
(477)
U pogledu sektora izdavaštva, od trgovačkih društava dobivena su četiri odgovora na upitnik. Samo je jedno trgovačko društvo nabavljalo manje količine PFP-a kineskog podrijetla tijekom RIP-a. Dva trgovačka društva dostavila su količinske podatke o svojem korištenju PFP-a.
(478)
Ukupno gledano, utvrđeno je da su proizvodi za koje se koristi PFP u prosjeku predstavljali 16 % ukupnog prometa tih trgovačkih društava i da je prosječna dobit ostvarena u tom poslovanju bila oko 12 %. Nadalje, utvrđeno ja da je tih šest društava kupovalo PFP uglavnom od proizvođača iz Unije, dok je samo jedno društvo koristilo PFP uvezen iz NRK-a. Drugo trgovačko društvo počelo je kupovati kineske proizvode tek nakon RIP-a. Stoga, a posebno na temelju malog obujma PFP-a kineskog podrijetla korištenog u tom sektoru, uvođenje kompenzacijskih mjera na uvoz iz NRK-a vjerojatno neće ozbiljno utjecati na cjelokupni sektor izdavaštva. Osim toga, utvrđeno je da su ta trgovačka društva profitabilna i mogu lakše prenijeti povećanje cijena na krajnje kupce jer je češće korištenje papira usmjerenog i namijenjenog za kupca, pri čemu papir korišten u proizvodnji nabavlja sam kupac. Konačno, izdavači imaju veću kupovnu moć zbog ekonomije razmjera.
(479)
Dva udruženja tiskarske i izdavačke industrije dostavila su podneske. Jedno se protivilo uvođenju pristojba tvrdeći da bi svako povećanje cijena dovelo do većih troškova i posljedično do gubitka konkurentnosti i radnih mjesta u industrijama na kraju proizvodnog lanca. Drugo je ostalo neutralno, ali je tvrdilo da bi mjere mogle imati negativne učinke na industrije na kraju proizvodnog lanca jer bi povećanja cijena mogla dovesti do premještanja tiskarske industrije, što bi dovelo do povećanog uvoza tiskanog materijala na kraju proizvodnog lanca.
(480)
Ispitnim postupkom je utvrđeno da postoji nekoliko segmenata u proizvodima od papira u pogledu očekivanog rasta te da segment visokokvalitetnog tiskarskog papira, u kojem se PFP prvenstveno koristi, još uvijek raste. U pogledu tvrdnje da bi se gubici prenijeli na tržište na kraju proizvodnog lanca, ta tvrdnja je neprecizna i nije potkrijepljena nikakvim značajnim podacima ili dokazima.
(481)
Nakon objave je ista tvrdnja o mogućim učincima na industriju na kraju proizvodnog lanca ponovljena i potkrijepljena činjenicom da se uvoz tiskanog materijala iz Kine naglo povećao u posljednjim godinama i očigledno zauzeo značajni tržišni udio u europskoj potrošnji cjelokupnog tiskanog materijala.
(482)
Kako je objašnjeno gore, suradnja tiskara bila je ograničena i na temelju dobivenih ograničenih količinskih podataka utvrđeno je da su zbog svoje razine profitabilnosti i udjela PFP-a u svojim troškovima tiskare doista osjetljive na povećanja cijena. Međutim, većina tiskara nije imala ili je imala vrlo ograničen broj izravnih nabava kineskog papira u RIP-u, a iznos kineskog papira kojeg koriste tiskare općenito je mali pa bi stoga izravni učinak pristojbe bio zanemariv. Većina tiskara također je naglasila da bi zbog njihove potrebe za kratkim rokovima isporuke udio isporuka izravno iz trećih zemalja ostao ograničen.
(483)
U pogledu tvrdnji o tiskanom materijalu na kraju proizvodnog lanca iz Kine, treba naglasiti da statistika o tiskanom materijalu obuhvaća širok opseg proizvoda koji uključuje završni tiskani materijal koji se ne tiska na premazanom finom papiru. Na temelju dostupnih podataka nije se moglo procijeniti koji se udio proizvoda uvezenih iz Kine tiska na dotičnom proizvodu, a koji se tiska na drugim vrstama papira. Međutim, iz dostavljenih podataka poznato je da se tiskani materijal podrijetlom iz Kine uglavnom sastoji od nekih posebnih kategorija knjiga, dječjih knjiga, kalendara, ambalaže i čestitka. Proizvodi koji su više „osjetljivi na vrijeme”, poput tjednika/mjesečnika i ostalih novina manje su prikladni za uvoz iz Kine zbog vremena potrebnog za prijevoz. Dok tisku nekih tiskanih proizvoda može više odgovarati premještanje, s druge strane postoje vrste proizvoda za koje su blizina i usluga ključni i stoga na njih ne bi utjecala strana konkurencija. Nadalje, iako je papir važan element troška za tiskarsku industriju, ona je također radno intenzivna industrija pa stoga troškovi rada mogu biti značajniji poticaj za premještanje. Zaključno, ne može se isključiti da će se uvoz tiskanih proizvoda koji se tiskaju na PFP-u povećati, ali nije moguće s bilo kakvom točnošću procijeniti koja bi mogla biti razina povećanja i u kojoj mjeri bi to imalo ulogu u konkurentnosti tiskarske industrije te stoga kakav izravni učinak bi povećanja cijena mogla imati na tiskarsku industriju na kraju proizvodnog lanca u Uniji.
(484)
Iz dostavljenih podataka također je poznato da tiskarska industrija trpi od prevelikog strukturnog kapaciteta, što ima za posljedicu stalno restrukturiranje sektora. Jedan od poticaja za restrukturiranjem bila je i konsolidacija proizvođača papira unutar vrijednosnog lanca. Za bilo kakvu poteškoću tiskarske industrije u povećanju cijena smatra se da je uglavnom posljedica tog prevelikog strukturnog kapaciteta unutar same industrije.
8.4.3. ZAKLJUČCI O KORISNICIMA
(485)
Uzimajući u obzir navedeno, čak i ako je vjerojatno da bi mjere na uvoz iz NRK-a negativno utjecale na neke korisnike, čini se da je utjecaj na korisnike iz dva različita sektora općenito ograničen. Nadalje, ispitni postupak nije utvrdio nikakav značajan učinak na korisnike koji su papir nabavljali uglavnom iz ostalih izvora, a ne u NRK-u. Naprotiv, većina korisnika navela je da zbog njihove potrebe za kratkim rokovima isporuke udio isporuka iz trećih zemalja ostaje ograničen. Završno, za poteškoće tiskarske industrije u povećanju cijena smatra se da su prije posljedica tog prevelikog strukturnog kapaciteta unutar same industrije.
(486)
Također se tvrdilo da bi mjere uzrokovale nedostatak ponude na tržištu i dulje rokove isporuke za korisnike.
(487)
Zainteresirane stranke koje su spomenule mogući nedostatak ponude nisu navele količinu ili procjenu moguće nestašice. Za ove se tvrdnje u svakom slučaju čini da nisu potvrđene stopom iskorištenosti kapaciteta proizvođača iz Unije, koja je bila 83 % u RIP-u, što ostavlja oko milijun tona slobodnog kapaciteta. Na temelju toga nije vjerojatno da bi došlo do nestašica.
(488)
Stoga je zaključeno da, na temelju dostupnih podataka, učinak kompenzacijskih mjera na uvoz PFP-a podrijetlom iz NRK-a najvjerojatnije neće imati značajan negativni učinak na korisnike dotičnog proizvoda.
8.5. ZAKLJUČAK O INTERESU UNIJE
(489)
S obzirom na gore navedeno, treba zaključiti da, na temelju raspoloživih podataka o interesu Unije, uglavnom ne postoje uvjerljivi razlozi protiv uvođenja mjera na uvoz PFP-a podrijetlom iz NRK-a.
9. KOMPENZACIJSKE MJERE
9.1. RAZINA UKLANJANJA ŠTETE
(490)
S obzirom na donesene zaključke u pogledu subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa Unije, potrebno je uvesti antisubvencijske mjere kako bi se spriječila daljnja šteta koju proizvođačima iz Unije uzrokuje subvencionirani uvoz.
(491)
Za potrebe utvrđivanja razine navedenih mjera u obzir su uzete utvrđene subvencijske marže i iznos pristojbe potreban za uklanjanje štete koju su pretrpjeli proizvođači iz Unije, bez prekoračenja utvrđene subvencijske marže.
(492)
Kod izračuna iznosa pristojbe potrebnog za uklanjanje učinaka štetnog subvencioniranja, smatralo se da bi sve mjere trebale omogućiti industriji Unije da pokrije troškove proizvodnje i da ostvari dobit prije oporezivanja koju industrija ove vrste u sektoru može razumno ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog natjecanja, odnosno u izostanku subvencioniranog uvoza, od prodaje istovjetnog proizvoda u Uniji.
(493)
Podnositelj pritužbe je zatražio da bi ciljna dobit trebala biti određena na najmanje 10 %, temeljeći svoj argument na očekivanoj profitnoj marži koju koriste nezavisne rejting agencije u svojoj metodologiji klasifikacije te na profitabilnosti koju je ostvario proizvođač aktivan u drugom segmentu proizvodnje papira koji nije pogođen kineskim uvozom.
(494)
Ciljna dobit kako je predložio podnositelj pritužbe i naknadni zahtjev podnositelja pritužbe razmotreni su na temelju odgovora na upitnik i posjeta radi provjere kod reprezentativnih proizvođača iz Unije. Smatralo se da bi ciljna dobit trebala odražavati visoka prethodna ulaganja i rizike uključene u tu kapitalno intenzivnu industriju u nedostatku dampinškog ili subvencioniranog uvoza. Također je uzet u obzir i trošak ulaganja u strojeve. Smatralo se da bi se profitna marža od 8 % prometa mogla smatrati primjerenim minimumom za koji bi proizvođači iz Unije mogli očekivati da će ostvariti u izostanku štetnog subvencioniranja.
(495)
Na toj je osnovi izračunana neštetna cijena dotičnog proizvoda za proizvođače Unije. Neštetna cijena dobivena je zbrojem gore navedene profitne marže od 8 % i troška proizvodnje.
(496)
Izvozna prodaja trgovačkog društva iz skupine jednog proizvođača izvoznika koji surađuje izuzeta je zbog razloga objašnjenih u uvodnoj izjavi 382.
(497)
Potrebno povećanje cijene zatim je određeno na temelju usporedbe, prema vrsti proizvoda, ponderiranog prosjeka uvozne cijene proizvođača izvoznika iz NRK-a u uzorku, s neštetnom cijenom vrsta proizvoda koje su proizvođači iz Unije prodali na tržištu Unije tijekom RIP-a. Sve razlike koje su posljedica navedene usporedbe zatim su izražene kao postotak prosječne vrijednosti uvoza CIF uspoređenih vrsta.
9.2. KONAČNE MJERE
(498)
U svjetlu prethodno navedenih zaključaka donesenih u pogledu subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa Unije te u skladu s člankom 15. stavkom 1. Osnovne uredbe, smatra se da treba uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz NRK-a na razini marže subvencije ili štete, ovisno koja je niža, u skladu s pravilom niže pristojbe. U ovom slučaju stopu pristojbe treba u skladu s time odrediti na razini utvrđenih marža subvencije.
(499)
Marže uklanjanja štete i subvencijske marže te predložene stope konačne kompenzacijske pristojbe za NRK, izražene kao cijena CIF na granici Unije, neocarinjeno, iznose kako slijedi:
Proizvođač izvoznik
Marža subvencije
Marža štete
Stopa kompenzacijske pristojbe
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Provincija, NRK
12 %
20 %
12 %
Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Provincija, NRK
12 %
20 %
12 %
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
4 %
39,1 %
4 %
Shangdong Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
4 %
39,1 %
4 %
Sva ostala trgovačka društva
12 %
39,1 %
12 %
(500)
U pogledu istovremenog antidampinškog ispitnog postupka, prema članku 24. stavku 1. drugom podstavku Osnovne uredbe i članku 14. stavku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (27), ni jedan proizvod ne može istodobno podlijegati i antidampinškim i kompenzacijskim pristojbama za potrebe rješavanja iste situacije koja proizlazi iz dampinga ili subvencioniranja izvoza. U pogledu programa subvencija, kako je navedeno u uvodnim izjavama 235. do 245., samo se jedan program odnosi na subvencioniranje izvoza. Dampinška marža dotičnog proizvođača izvoznika koji surađuje odgovarajuće će se prilagoditi u istovremenom antidampinškom ispitnom postupku. U pogledu ostalih programa subvencija, s obzirom na pravilo niže pristojbe u istovremenom antidampinškom ispitnom postupku te iznosa subvencioniranja utvrđenog u ovom ispitnom postupku, nije se smatralo potrebnim dodatno ispitati jesu li i u kojoj mjeri iste subvencije kompenzirane dvaput kada se antidampinške i kompenzacijske pristojbe istodobno uvedu na isti uvezeni proizvod.
(501)
Pojedinačne stope kompenzacijske pristojbe za svako trgovačko društvo određene u ovoj Uredbi utvrđene su na temelju nalaza ovog ispitnog postupka. Stoga iste odražavaju stanje utvrđeno tijekom tog ispitnog postupka u pogledu tih trgovačkih društava. Te stope pristojba (za razliku od pristojbe koja se primjenjuje na području cijele zemlje za „sva ostala trgovačka društva”) primjenjuju se stoga isključivo na uvoz proizvoda podrijetlom iz dotične zemlje i koje proizvode ta trgovačka društva, odnosno navedeni određeni pravni subjekti. Na uvezene proizvode koje proizvode druga trgovačka društva koja se posebno ne spominju u članku 1. sa svojim nazivom i adresom, uključujući subjekte povezane s onima koje se posebno spominju, ne mogu se primjenjivati te stope i oni podliježu stopi pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva”.
(502)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena stope kompenzacijske pristojbe za pojedinačno trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog tijela) treba bez odlaganja uputiti Komisiji (28); sa svim relevantnim podacima, posebno o promjenama djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, na primjer, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba će se na odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava za koje vrijede pojedinačne stope pristojba.
(503)
Kako bi se osigurala ispravna primjena kompenzacijske pristojbe, visina preostale pristojbe ne bi se trebala primjenjivati samo na proizvođače izvoznike koji ne surađuju, nego i na one proizvođače koji tijekom RIP-a uopće nisu izvozili u Uniju.
10. OBJAVA
(504)
Zainteresirane stranke obaviještene su o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz premazanog finog papira podrijetlom iz Narodne Republike Kine. Nakon te objave također im je dano razdoblje za podnošenja prigovora. Komentari koje su stranke dostavile odgovarajuće su razmotreni te su, prema potrebi, nalazi na odgovarajući način promijenjeni,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na premazani fini papir, tj. papir ili karton premazan s jedne ili obje strane (isključujući kraft papir i kraft karton), bilo u listovima ili svitcima, čija je težina 70 g/m2 ili više, a da ne prelazi 400 g/m2 i svjetlina veća od 84 (izmjereno u skladu s normom ISO 2470-1), trenutačno obuhvaćen oznakama KNex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 i ex 4810 99 90 (oznake TARIC 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 i 4810999020) i podrijetlom iz Narodne Republike Kine.
Konačna kompenzacijska pristojba ne odnosi se na svitke koji se koriste u strojevima za tisak iz role. Svitci pogodni za korištenje u strojevima za tisak iz role definiraju se kao oni svitci koji, kad se u skladu s normom testiranja ISO 3783:2006 utvrđuje njihova otpornost na čupanje - metoda povećane brzine korištenjem uređaja IGT (električni model), daju rezultat manji od 30 N/m kad se ispituje u poprečnom smjeru toka vlakanaca i rezultat manji od 50 N/m kad se ispituje u smjeru proizvodnje papira. Osim toga, konačna kompenzacijska pristojba ne odnosi se na višeslojni papir i višeslojni karton.
2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. koji proizvode dolje navedena trgovačka društva, jest sljedeća:
Trgovačko društvo
Stopa kompenzacijske pristojbe
Dodatna oznaka TARIC
Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Provincija, NRK; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Provincija, NRK
12 %
B001
Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Provincija, NRK
4 %
B013
Sva ostala trgovačka društva
12 %
B999
3. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 6. svibnja 2011.