ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.
32010D0413
L 195/39
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
26.07.2010.
ODLUKA VIJEĆA
od 26. srpnja 2010.
o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
budući da:
(1)
Dana 27. veljače 2007. Vijeće Europske unije usvojilo je Zajedničko stajalište 2007/140/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (1) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a (RVSUN) 1737 (2006).
(2)
Dana 23. travnja 2007. Vijeće je usvojilo Zajedničko stajalište 2007/246/ZVSP (2) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007).
(3)
Dana 7. kolovoza 2008. Vijeće je usvojilo Zajedničko stajalište 2007/652/ZVSP (3) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008).
(4)
Dana 9. lipnja 2010. Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda („Vijeće sigurnosti”) usvojilo je Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) kojom se proširuje opseg primjene mjera ograničavanja određenih Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007) i Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) te je uvelo dodatne mjere ograničavanja protiv Irana.
(5)
Dana 17. lipnja 2010. Europsko vijeće naglasilo je svoju pojačanu zabrinutost u pogledu nuklearnog programa Irana i pozdravilo usvajanje Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010). Podsjećajući na svoju Deklaraciju od 11. studenoga 2009., Europsko Vijeće pozvalo je Vijeće na usvajanje mjera kako o provođenju mjera koje su sadržane u Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) tako i onih popratnih, s ciljem podupiranja rješavanja kroz pregovore svih otvorenih pitanja u pogledu razvoja osjetljivih tehnologija od strane Irana radi potpore njegovim nuklearnim i raketnim programima. Te bi mjere trebale biti usmjerene ka trgovini, financijskom sektoru, prometnom sektoru Irana, ključnim sektorima naftne i plinske industrije te dodatnim uvrštenjima na popis, posebno vezano za Islamsku revolucionarnu gardu (IRGC).
(6)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) zabranjuje Iranu, njegovim državljanima i subjektima osnovanima u Iranu ili onima koji su pod iranskom nadležnošću ili fizičkim osobama i subjektima koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim nalozima ili subjektima koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, bilo koju gospodsku djelatnost koja uključuje vađenje urana, proizvodnju ili korištenje nuklearnih materijala i tehnologije.
(7)
Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) proširuju se ograničavanja financiranja i putovanja određena Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) na dodatne fizičke osobe i subjekte, uključujući fizičke osobe i subjekte IRGC-a, kao i subjekte grupacije Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL).
(8)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, ograničavanja prihvata i zamrzavanja financijskih sredstava i gospodarskih izvora trebaju se primjenjivati i na fizičke osobe i subjekte pored onih koje je uvrstilo na popis Vijeće sigurnosti ili Odbor osnovan u skladu s člankom 18. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) („Odbor”), koristeći ista mjerila koja primjenjuje Vijeće sigurnosti ili Odbor.
(9)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, potrebno je zabraniti nabavu, prodaju ili prijenos u Iran sljedećih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije pored onih koje je uvrstilo na popis Vijeće sigurnosti ili Odbor, a koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu, zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je Međunarodna agencija za atomsku energiju (IAEA) izrazila zabrinutost ili ih je označila kao neriješena ili drugim programima za oružje za masovno uništenje. Ova zabrana treba uključivati robu i tehnologiju s dvojnom namjenom.
(10)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice moraju se suzdržati od preuzimanja novih kratkoročnih obveza u vezi s javnom i privatnom financijskom potporom za trgovinu s Iranom s ciljem smanjivanja prevelikih iznosa, posebno kako bi se spriječila bilo kakva financijska pomoć koja doprinosi osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja te bi trebalo zabraniti sve srednjoročne i dugoročne obveze u vezi s javnom i privatnom financijskom pomoći trgovini s Iranom.
(11)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) poziva sve države da, u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, na svom državnom području pregledavaju sav teret koji odlazi u Iran i izlazi iz Irana, uključujući morske i zrakoplovne luke, ako određena država ima informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da teret sadrži predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(12)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također navodi da države članice u skladu s međunarodnim pravom, a posebno pomorskim pravom, mogu zahtijevati preglede plovila na otvorenom moru uz suglasnost države zastave ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da plovila prevoze predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(13)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) propisuje i da države članice UN-a moraju zaplijeniti i predati predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni prema Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a1803 (2008) ili Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) tako da to nije u suprotnosti s njihovim obvezama prema važećim rezolucijama Vijeća sigurnosti i međunarodnim konvencijama.
(14)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) nadalje predviđa da države članice UN-a moraju zabraniti da njihovi državljani opskrbljuju ili da se s njihovih državnih područja opskrbljuju iranska plovila ili pružaju druge usluge za ta plovila ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(15)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te međunarodnim pravom, a posebno s mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilom zrakoplovstvu, trebaju poduzeti potrebne mjere za sprečavanje pristupa zračnim lukama pod njihovom nadležnošću svim teretnim letovima iz Irana, osim miješanim letovima putnika i tereta.
(16)
Nadalje, pružanje od strane državljana država članica ili s državnih područja država članica tehničkih usluga i usluga održavanja za iranske teretne zrakoplove potrebno je zabraniti ako određena država ima informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da zrakoplovi prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(17)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također poziva sve države članice UN-a da spriječe pružanje financijskih usluga, uključujući osiguranje i reosiguranje, ili prijenos prema svojim državnim područjima, kroz svoja državna područja ili sa svojih državnih područja ili preko ili od strane svojih državljana ili subjekata registriranih u skladu s njihovim pravom ili fizičkih osoba ili financijskih institucija na njihovom državnom području, financijske ili druge imovine ili izvora koji bi mogli doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
(18)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice trebaju zabraniti pružanje usluga osiguranja i reosiguranja Vladi Irana, subjektima osnovanim u Iranu ili koji spadaju pod iransku nadležnost ili pojedincima i subjektima koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim uputama ili subjektima koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonita sredstva.
(19)
Usto, zabranjuju se prodaja ili kupnja ili posredovanje ili pomoć u izdavanju državnih obveznica ili obveznica s jamstvom države iranskoj Vladi i od iranske Vlade, Iranskoj središnjoj banci ili od Iranske središnje banke ili iranskim bankama ili od iranskih banaka, uključujući podružnice i društva kćeri, te financijskim subjektima koje kontroliraju fizičke osobe ili subjekti s domicilom u Iranu ili od istih.
(20)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća i radi ispunjavanja ciljeva Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), zabranjuje se otvaranje novih poslovnica, podružnica ili predstavništava iranskih banaka na državnom području država članica te osnivanje zajedničkih pothvata ili preuzimanje vlasničkih dijelova od strane iranskih banaka u bankama pod nadležnošću država članica. Nadalje, države članice trebaju poduzeti potrebne mjere za zabranu financijskim institucijama na svojim državnim područjima ili pod svojom nadležnošću otvaranja predstavništava ili podružnica ili bankovnih računa u Iranu.
(21)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također predviđa da države zahtijevaju da njihovi državljani, fizičke osobe pod njihovom nadležnošću ili tvrtke osnovane na njihovom državnom području ili pod njihovom nadležnošću postupaju s pažnjom u svom poslovanju sa subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću ako postoji opravdana sumnja da bi takvo poslovanje moglo doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja ili kršiti Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(22)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) naglašava moguću povezanost prihoda koje u Iranu ostvaruje energetski sektor i financiranja osjetljivih djelatnosti širenja nuklearnog oružja Irana te nadalje navodi da oprema za kemijske postupke i materijali potrebni u petrokemijskoj industriji imaju mnogo zajedničkog s onima koji su potrebni za neke osjetljive djelatnosti u ciklusu nuklearnoga goriva.
(23)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice trebaju zabraniti prodaju, nabavu ili prijenos u Iran ključne opreme i tehnologije kao i s tim povezane tehničke i financijske pomoći koja bi se mogla upotrijebiti u ključnim sektorima naftne industrije i industrije prirodnog plina. Nadalje, države članice trebale bi zabraniti svaku novu investiciju u te sektore u Iranu.
(24)
Postupak izmjene Priloga I. i Priloga II. ovoj Odluci treba sadržavati odredbu da se fizičke osobe i subjekti koji su uvršteni na popis obavješćuju o razlozima uvrštavanja i da im se na taj način pruži mogućnost da iznesu svoja mišljenja. Kada su mišljenja dostavljena ili je podnesen novi dokaz, Vijeće svoju odluku ponovno preispituje s obzirom na ta mišljenja i u skladu s tim obavješćuje određenu fizičku osobu ili subjekt.
(25)
Ova Odluka poštuje temeljna prava i načela koja su posebno priznata u Povelji o temeljnim pravima Europske unije, te posebno pravo na učinkovito pravno sredstvo i pravično suđenje, pravo na imovinu i pravo na zaštitu osobnih podataka. Ova odluku trebalo bi se primijeniti u skladu s tim pravima i načelima.
(26)
Ova Odluka u potpunosti poštuje obveze država članica iz Povelje Ujedinjenih naroda i pravnu obvezatnost rezolucija Vijeća sigurnosti.
(27)
Potrebna su daljnja postupanja Unije s ciljem provođenja određenih mjera,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
POGLAVLJE I.
OGRANIČAVANJA IZVOZA I UVOZA
Članak 1.
1. Zabranjuje se izravna ili neizravna opskrba Irana ili za korištenje u Iranu ili u korist Irana, prodaja ili prijenos Iranu ili za korištenje u Iranu ili u korist Irana sljedećih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije, uključujući računalne programe, od strane državljana država članica ili preko njihovih državnih područja ili uporaba plovila ili zrakoplova pod njihovom zaštitom, bez obzira potiču li ili ne s njihovih državnih područja:
(a)
predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija s popisa Grupe nuklearnih dobavljača i Režima kontrole raketne tehnologije;
(b)
svi dodatni predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija koje je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor, a koji bi mogli doprinijeti djelatnostima vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu ili razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja;
(c)
naoružanje i srodna vojna oprema svih vrsta, uključujući oružje i streljivo, vojna vozila i opremu, paravojnu opremu i rezervne dijelove za navedeno oružje i materijale, kao i opremu koja se može koristiti za unutarnju represiju. Ova se zabrana ne odnosi na vozila koja nisu bojna vozila i koja su proizvedena ili opremljena materijalima za balističku zaštitu, a namijenjena su isključivo za zaštitu osoblja EU-a i njezinih država članica u Iranu;
(d)
određeni predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanim za obogaćivanje, preradu ili onima vezanim za tešku vodu zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je IAEA izrazila zabrinutost ili koje je označila kao neriješena. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta obuhvaćenih ovom odredbom;
(e)
druga roba i tehnologija s dvojnom namjenom navedena u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EZ) br. 428/2009 od 5. svibnja 2009. o uspostavi režima Zajednice za nadzor izvoza, prijenosa, posredovanja i provoza predmeta s dvojnom namjenom (4), koja nije obuhvaćena točkom (a), osim skupine 5. iz dijela I. i skupine 5. iz dijela 2. Priloga I. Uredbi Vijeća (EZ) br. 428/2009.
2. Zabrana iz stavka 1. ne primjenjuje se na izravan ili neizravan prijenos u Iran ili za korist Irana preko državnih područja država članica predmeta iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), za reaktore s lakom vodom čija je izgradnja počela prije prosinca 2006.
3. Zabranjuje se:
(a)
izravno ili neizravno pružanje tehničke pomoći ili obuke, investicija ili usluga posredovanja povezanih s predmetima, materijalima, opremom, robom i tehnologijom iz stavka 1. te pružanjem, izradom, održavanjem i korištenjem tih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(b)
izravno ili neizravno financiranje ili pružanje financijske pomoći u vezi predmeta i tehnologije iz stavka 1., uključujući posebno nepovratna financijska sredstva, zajmove i osiguranje izvoznih kredita za bilo kakvu prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz tih predmeta i tehnologija ili za pružanje povezane tehničke izobrazbe, usluga ili pomoći svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(c)
svjesno ili namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji su cilj ili učinak izbjegavanje zabrane iz točaka (a) i (b).
4. Zabranjuje se nabava predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije iz stavka 1. iz Irana od strane državljana država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova pod njihovom zastavom, bez obzira potječu li s državnog područja Irana ili ne.
Članak 2.
1. Izravna ili neizravna nabava, prodaja ili prijenos u Iran ili za korištenje u Iranu ili za njegovu korist od strane državljana država članica ili preko državnih područja država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova pod njihovom nadležnošću, predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije, uključujući računalne programe koji nisu obuhvaćeni člankom 1., koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu, zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je IAEA izrazila zabrinutost ili ih je označila kao neriješena, podliježe dozvoli nadležnih tijela države članice izvoznice koja se izdaje na temelju procjene svakog pojedinog slučaja. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja predmeta na koje se ta odredba odnosi.
2. Za pružanje:
(a)
izravno ili neizravno, tehničke pomoći ili obuke, investicija ili usluga posredovanja povezanih s predmetima, materijalima, opremom, robom i tehnologijom iz stavka 1. te pružanjem, izradom, održavanjem i korištenjem tih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(b)
izravno ili neizravno, financiranja ili pružanje financijske pomoći u vezi predmeta i tehnologije iz stavka 1., uključujući posebno nepovratna financijska sredstva, zajmove i osiguranje izvoznih kredita za bilo koju prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz tih predmeta i tehnologija ili za pružanje povezane tehničke izobrazbe, usluga ili pomoći svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
također je potrebna dozvola nadležnih tijela države članice izvoznice.
3. Nadležna tijela država članica ne izdaju dozvole za nabavu, prodaju ili prijenos predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije iz stavka 1. ako utvrde da bi određena prodaja, nabava, prijenos ili izvoz ili pružanje određenih usluga doprinijeli djelatnostima iz stavka 1.
Članak 3.
1. Mjere određene člankom 1. stavkom 1. točkama (a), (b) i (c) i člankom 3. ne primjenjuju se, ako je moguće, kada Odbor odredi unaprijed ili na temelju konkretnog slučaja da takva nabava, prodaja, prijenos ili pružanje tih predmeta ili pomoći ne bi mogli nedvojbeno doprinijeti razvoju iranskih tehnologija u korist njegovim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući kada su takvi predmeti ili pomoć za hranu, poljoprivredu, medicinske ili druge humanitarne potrebe, pod uvjetom da:
(a)
ugovori o isporuci tih predmeta ili pomoći uključuju odgovarajuća jamstva krajnjih korisnika; i
(b)
se Iran obvezao ne koristiti te predmete za osjetljive djelatnosti širenja nuklearnog oružja i razvoj sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
2. Mjere određene člankom 1. stavkom 1. točkom (e) i člankom 3. ne primjenjuju se ako nadležna tijela određenih država članica odrede unaprijed ili na temelju konkretnog slučaja da takva nabava, prodaja, prijenos ili pružanje tih predmeta ili pomoći ne bi mogli nedvojbeno doprinijeti razvoju iranskih tehnologija u korist njegovim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući kada su takvi predmeti ili pomoć za medicinske ili druge humanitarne potrebe, pod uvjetom da:
(a)
ugovori o isporuci tih predmeta ili pomoći uključuju odgovarajuća jamstva krajnjih korisnika; i
(b)
se Iran obvezao ne koristiti te predmete za osjetljive djelatnosti širenja nuklearnog oružja i razvoj sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
Nadležna država članica obavješćuje druge države članice o svim slučajevima u kojima izuzeće nije odobreno.
Članak 4.
1. Prodaja, opskrba ili prijenos ključne opreme i tehnologije za sljedeće ključne sektore naftne i plinske industrije u Iranu, ili iranske tvrtke ili tvrtke u vlasništvu Irana koje posluju u tim sektorima izvan Irana, od strane državljana država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova u njihovoj nadležnosti, zabranjuju se bez obzira potječu li s njihovih državnih područja ili ne:
(a)
rafiniranje;
(b)
ukapljeni prirodni plin;
(c)
istraživanje;
(d)
proizvodnja.
Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta na koje se ta odredba odnosi.
2. Tvrtkama u Iranu koje posluju u ključnim sektorima iranske naftne industrije i industrije prirodnog plina iz stavka 1. ili Irancima ili tvrtkama u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana zabranjuje se pružanje:
(a)
tehničke pomoći ili obuke i drugih usluga povezanih s ključnom opremom i tehnologijom, kako je određena u skladu sa stavkom 1.;
(b)
financiranja i financijske pomoći za svaku prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz ključne opreme ili tehnologije kako je određena u skladu sa stavkom 1. ili pružanje povezane tehničke pomoći ili obuke.
3. Zabranjuje se svjesno ili namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji je cilj ili učinak izbjegavanje zabrana iz stavaka 1. i 2.
OGRANIČAVANJA FINANCIRANJA ODREĐENIH TVRTKI
Članak 5.
Zabranjuju se investicije na državnim područjima pod nadležnošću država članica od strane Irana, njegovih državljana ili subjekata osnovanih u Iranu ili koji su pod iranskom nadležnošću ili od strane fizičkih osoba i subjekata koji nastupaju u njihovo ime ili prema njihovim uputama ili od strane subjekata koji su pod njihovom kontrolom, u bilo kojoj gospodarskoj djelatnosti koja uključuje vađenje urana, proizvodnju ili korištenje nuklearnih materijala i tehnologije, posebno djelatnosti obogaćivanja urana i preradu, zatim svih djelatnosti vezanih za tešku vodu ili tehnologija vezanih za balističke projektile koji se mogu upotrijebiti za ispaljivanje nuklearnog oružja. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta na koje se odnosi ovaj članak.
Članak 6.
Zabranjuje se sljedeće:
(a)
odobravanje financijskih zajmova ili kredita poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. ili Irancima ili poduzećima u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana;
(b)
stjecanje ili povećanje vlasničkih udjela u poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. ili Irancima ili Irancima ili poduzećima u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana, uključujući stjecanje tih tvrtki u cijelosti i stjecanje udjela i vlasničkih vrijednosnih papira;
(c)
osnivanje zajedničkog pothvata s poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. i sa svim društvima kćeri ili povezanim društvima koja su pod njihovom kontrolom.
Članak 7.
1. Zabrana iz članka 4. stavka 1. ne dovodi u pitanje izvršenje obveza u vezi isporuke robe na temelju ugovora koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke.
2. Zabrana iz članka 4. ne dovodi u pitanje izvršenje obveza iz ugovora koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke i koje su povezane s ulaganjima koja su tvrtke osnovane u državama članicama provele u Iranu prije tog datuma.
3. Zabrane iz članka 6. točke (a) odnosno (b):
i.
ne dovode u pitanje izvršenje obveza iz ugovora i sporazuma koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke;
ii.
ne sprečava povećanje vlasničkog udjela ako je takvo povećanje obveza iz sporazuma koji je sklopljen prije dana donošenja ove Odluke.
OGRANIČAVANJA FINANCIJSKE POMOĆI ZA TRGOVINU
Članak 8.
1. Države članice suzdržavaju se od preuzimanja novih kratkoročnih obveza javne ili privatne financijske pomoći za trgovinu s Iranom, uključujući odobravanje izvoznih kredita, izvoznih garancija ili osiguranja izvoznih poslova svojim državljanima ili subjektima koji su uključeni u takvu trgovinu, s ciljem smanjenja nepodmirenih dugovanja, a posebno da bi se izbjegla financijska pomoć koja bi mogla doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja. Nadalje, države članice ne preuzimaju kratkoročne i dugoročne obveze državne i privatne financijske pomoći za trgovinu s Iranom.
2. Stavak 1. ne dovodi u pitanje obveze nastale prije stupanja na snagu ove Odluke.
3. Stavak 1. ne odnosi se na trgovinu hranom, poljoprivredne, medicinske ili druge humanitarne svrhe.
POGLAVLJE 2.
FINANCIJSKI SEKTOR
Članak 9.
Države članice ne preuzimaju nove obveze za odobravanje nepovratnih financijskih sredstava, financijsku pomoć i koncesijskih zajmova Vladi Irana, uključujući svoje sudjelovanje u međunarodnim financijskim institucijama, osim u humanitarne i razvojne svrhe.
Članak 10.
1. Radi sprečavanja pružanja financijskih usluga ili prijenosa na državna područja, kroz državna područja ili s državnih područja država članica državljanima država članica ili subjektima osnovanim u skladu s njihovim pravom (uključujući podružnice u inozemstvu) ili fizičkim osobama ili financijskim institucijama na državnim područjima država članica ili od strane istih, bilo koje, financijske ili druge imovine ili izvora koji bi mogli doprinijeti iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, države članice obavljaju pojačani nadzor nad svim djelatnostima financijskih institucija pod svojom nadležnošću u vezi:
(a)
banaka s domicilom u Iranu, osobito Iranskom središnjom bankom;
(b)
podružnicama i društvima kćeri banaka s domicilom u Iranu u nadležnosti država članica;
(c)
podružnicama i društvima kćeri banaka s domicilom u Iranu izvan nadležnosti država članica;
(d)
financijskim ustanovama koje nemaju domicil u Iranu, ali su pod kontrolom fizičkih osoba ili subjekata s domicilom u Iranu.
2. U smislu stavka 1. financijske institucije prilikom obavljanja svojih poslova s bankama i financijskim institucijama iz stavka 1., dužne su:
(a)
neprestano nadzirati poslovanje po računima, uključujući putem programa o dubinskom snimanju stranaka te u okviru svojih obveza u vezi pranja novca i financiranja terorizma;
(b)
zahtijevati da se sva polja uputa za plaćanje ispune s podacima koji se odnose na nalogodavca i korisnika predmetne transakcije; ako podaci nisu dostavljeni, odbiti transakciju;
(c)
čuvati sve evidencije o transakcijama pet godina i na zahtjev ih podnijeti državnim tijelima;
(d)
ako posumnjaju ili imaju opravdan razlog posumnjati da se financijska sredstva odnose na financiranje širenja nuklearnog oružja, bez odgode izvijestiti o svojim nagađanjima Jedinicu za financijski nadzor (FIU) ili drugo nadležno tijelo koje odredi konkretna država članica. FIU ili takvo drugo nadležno tijelo ima pravovremeni pristup, izravno ili neizravno, financijskim i upravnim podacima i podacima o kaznenom progonu, koji su mu potrebni za valjano obavljanje tog zadatka, uključujući analizu izvješća o sumnjivim transakcijama.
3. Prijenos financijskih sredstava u Iran i iz Irana obavlja se na sljedeći način:
(a)
prijenosi s naslova transakcija u vezi hrane, zdravstva, medicinske opreme ili u humanitarne svrhe provode se bez prethodne dozvole; o prijenosu se obavješćuju nadležna tijela određene države članice ako iznos prelazi 10 000 eura;
(b)
svaki prijenos ispod 40 000 eura obavlja se bez prethodne dozvole; o prijenosu se obavješćuju nadležna tijela određene države članice ako iznos prelazi 10 000 eura;
(c)
za svaki drugi prijenos iznad 40 000 eura potrebna je prethodna dozvola nadležnog organa određene države članice. Dozvola se smatra danom unutar četiri tjedna, osim ako nadležno tijelo u istom roku ne odluči drukčije. Određena država članica obavješćuje druge države članice o svim slučajevima u kojima dozvola nije dana.
4. Podružnice i društva kćeri banaka s domicilom u Iranu pod nadležnošću država članica također su dužne obavješćivati nadležno tijelo države članice u kojoj su osnovane o svim prijenosima financijskih sredstava koji su obavile ili zaprimile u roku pet radnih dana nakon obavljanja transakcije ili zaprimanja određenih financijskih sredstava.
U skladu sa sporazumima o razmjeni informacija obaviješteno nadležno tijelo bez odgode prenosi te podatke, ako je moguće, nadležnim tijelima drugih država članica u kojima stranke u tim transakcijama imaju poslovni nastan.
Članak 11.
1. Zabranjuje se otvaranje novih podružnica, društava kćeri ili predstavništava iranskih banaka na državnom području država članica te zasnivanje novih zajedničkih pothvata ili preuzimanje vlasničkih udjela ili osnivanje korespondentnih odnosa s bankama od strane iranskih banaka, uključujući Iransku središnju banku, njezine podružnice i društva kćeri te drugim financijskim ustanovama iz članka 10. stavka 1. s bankama pod nadležnošću država članica.
2. Financijskim institucijama na državnom području država članica ili pod njihovom nadležnošću zabranjuje se otvaranje novih predstavništava, društava kćeri ili bankovnih računa u Iranu.
Članak 12.
1. Zabranjuje se pružanje usluga osiguranja i reosiguranja Vladi Irana ili subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću ili bilo kojem pojedincu ili subjektu koji nastupa u njihovo ime ili po njihovom nalogu ili subjektima u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima.
2. Stavak 1. ne primjenjuje se na pružanje usluga zdravstvenog ili putnog osiguranja pojedincima.
3. Zabranjuje se svjesno i namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji je cilj ili učinak zaobilaženje zabrane iz stavka 1.
Članak 13.
Zabranjuje se izravna ili neizravna prodaja ili kupnja, posredovanje i pomoć pri izdavanju javnih obveznica ili obveznica s jamstvom države izdanih nakon stupanja na snagu ove Odluke Vladi Irana, Iranskoj središnjoj banci ili bankama s domicilom u Iranu ili podružnicama i društvima kćeri u i izvan nadležnosti država članica banaka s domicilom u Iranu ili financijskim ustanovama koje nemaju domicil u Iranu, niti su pod nadležnošću država članica, ali su pod kontrolom fizičkih osoba i subjekata koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovom nalogu ili subjektima u vlasništvu ili pod njihovom kontrolom.
Članak 14.
Države članice zahtijevaju da njihovi državljani, osobe pod njihovom nadležnošću i trgovačka društva osnovana na njihovom državnom području ili pod njihovom nadležnošću pažljivo obavljaju poslovanje sa subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću, uključujući IRGC i IRISL, te sve pojedince i subjekte koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovom nalogu, subjektima u vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima kako bi se osiguralo da takvo poslovanje ne doprinese iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja ili kršenju Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
POGLAVLJE 3.
SEKTOR PROMETA
Članak 15.
1. Države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, osobito pomorskim pravom i mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilom zrakoplovstvu, pregledavaju sav teret u Iran i iz Irana na njihovim državnim područjima, uključujući morske i zračne luke ako imaju informacije koje pružaju osnovanu sumnju da teret sadrži predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom.
2. Države članice, u skladu s međunarodnim pravom, osobito pomorskim pravom, mogu zahtijevati preglede plovila na otvorenom moru, uz suglasnost države zastave ako imaju informacije koje pružaju osnovanu sumnju da plovila prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom.
3. Države članice surađuju, u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom, pri pregledima obavljenima u skladu sa stavkom 2.
4. Zrakoplovi i plovila koji prenose teret u Iran i iz Irana prethodno moraju obavijestiti o svoj robi koja se unosi u državu članicu ili iznosi iz države članice.
5. U slučajevima kada se obavlja pregled iz stavka 1. ili 2. države članice zapljenjuju i odlažu na otpad (tako da uništavaju, čine neupotrebljivim, skladište ili šalju u državu koja nije država porijekla ili odredišna država radi odlaganja na otpad) predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom u skladu s člankom 16. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010). Takva zapljena i odlaganje na otpad provodi se na trošak uvoznika ili, ako nije moguće od uvoznika naplatiti te troškove, oni se mogu, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, naplatiti od bilo koje druge osobe ili subjekta odgovornog za pokušaj nezakonite nabave, prodaje, prijenosa ili izvoza.
6. Zabranjuje se pružanje usluga od strane državljana država članica ili s državnog područja pod nadležnošću država članica opskrbljivanje brodova i plovila ili pružanje drugih usluga brodovima i plovilima koji su u vlasništvu Irana ili pod ugovorom s Iranom, uključujući iznajmljena plovila ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da plovila prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom, osim ako pružanje takvih usluga nije potrebno u humanitarne svrhe ili ako je teret pregledan te, prema potrebi, zaplijenjen i odložen u otpad u skladu sa stavcima 1., 2. i 5.
Članak 16.
Države članice dostavljaju Odboru sve dostupne informacije o prijenosu ili djelatnostima teretnog prometa prijevoznika Iran Air ili plovilima u vlasništvu ili kojima upravlja IRISL s drugim poduzećima, a koje se mogu poduzeti zbog izbjegavanja sankcija ili kršenja odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući promjenu imena ili ponovnu registraciju zrakoplova, polovila ili brodova.
Članak 17.
Države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, a posebno s mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilnom zrakoplovstvu, trebaju poduzeti potrebne mjere za sprečavanje pristupa zračnim lukama pod njihovom nadležnošću svim teretnim letovima koje obavljaju iranski prijevoznici ili koji dolaze iz Irana, osim miješanim letovima putnika i tereta.
Članak 18.
Zabranjuje se pružanje tehničkih usluga i usluga održavanja od strane državljana država članica ili s državnih područja država članica iranskim teretnim zrakoplovima ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da teretni zrakoplovi prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom, osim ako pružanje takvih usluga nije potrebno u humanitarne i sigurnosne svrhe ili dok teret ne bude pregledan te, prema potrebi, zaplijenjen i odložen u otpad u skladu s člankom 15. stavcima 1. i 5.
POGLAVLJE 4.
OGRANIČAVANJA ULASKA
Članak 19.
1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi spriječile ulazak ili provoz preko svojih državnih područja:
(a)
osoba iz Priloga Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i drugih fizičkih osoba koje su u skladu s člankom 10. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) na popis uvrstili Vijeće sigurnosti ili Odbor, kao i pripadnici IRGC-a koje su na popis uvrstili Vijeće sigurnosti i Odbor, kako je navedeno u Prilogu I.;
(b)
ostalih osoba koje nisu navedene u Prilogu I, a koje sudjeluju, izravno su povezane ili pružaju potporu iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući sudjelovanje u nabavi zabranjenih predmeta, robe, opreme, materijala i tehnologije ili osobe koje nastupaju u njihovu korist ili po njihovom nalogu ili osobe koje su pomagale fizičkim osobama i subjektima uvrštenima na popis u izbjegavanju ili kršenju odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) ili ove Odluke, kao i drugi vodeći članovi IRGC-a kako su navedeni u Prilogu II.
2. Zabrana iz stavka 1. ne primjenjuje se na provoz preko državnih područja država članica u svrhu djelatnosti izravno povezanih s predmetima iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) za lakovodne reaktore čija je izgradnja započela prije prosinca 2006.
3. Stavak 1. ne obvezuje državu članicu da odbije ulazak vlastitim državljanima na svoje državno područje.
4. Stavak 1. ne dovodi u pitanje slučajeve kada neka država članica ima obveze prema međunarodnom pravu, osobito:
i.
kao država domaćin međunarodne međuvladine organizacije;
ii.
kao država domaćin međunarodne konferencije sazvane od strane ili pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda;
iii.
u skladu s multilateralnim sporazumom o dodijeljenim povlasticama i imunitetima;
iv.
u okviru Ugovora o mirenju (pakt iz Laterana) koji su sklopile Sveta Stolica (Država Vatikanskoga Grada) i Italija.
5. Stavak 4. smatra se primjenjivim i u slučajevima kada je neka država članica država domaćin Organizacije za sigurnost i suradnju u Europi (OSCE).
6. Vijeće se valjano obavješćuje u svim slučajevima kada država članica odobrava izuzeće u skladu sa stavkom 4. ili 5.
7. Države članice mogu dozvoliti izuzeća od mjera određenih stavkom 1. ako utvrde da je putovanje opravdano zbog:
i.
hitnih humanitarnih potreba, uključujući vjerske obveze;
ii.
potreba ispunjavanja ciljeva iz Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući one koji proizlaze iz članka XV. Statuta IAEA-e;
iii.
sudjelovanja na međunarodnim sastancima, uključujući one koje podupire Unija ili je država članica koja predsjeda uredom OSCE-a domaćin, ako se na njima vodi politički dijalog koji izravno promiče demokraciju, ljudska prava i pravnu državu u Iranu.
8. Država članica koja želi dozvoliti izuzeće iz stavka 6. o tome obavješćuje Vijeće pisanim putem. Izuzeće se smatra dozvoljenim, osim ako se jedan ili više članova Vijeća ne očituje u obliku primjedbe u roku od dva radna dana od primitka obavijesti o predloženom izuzeću. Ako jedan ili više članova podnese primjedbu, Vijeće kvalificiranom većinom može odlučiti dozvoliti predloženo izuzeće.
9. U slučajevima kada u skladu sa stavcima 4., 5. i 7. država članica dozvoli ulazak na svoje državno područje ili provoz preko svojeg državnog područja fizičkim osobama uvrštenim na popis iz Priloga I. ili Priloga II., dozvola se ograničava na svrhu za koju je dana i na osobe na koje se odnosi.
10. Države članice obavješćuju Odbor o ulasku ili provozu preko svog državnog područja fizičkih osoba uvrštenih na popis iz Priloga I. ako je izuzeće dozvoljeno.
POGLAVLJE 5.
ZAMRZAVANJE FINANCIJSKIH SREDSTAVA I GOSPODARSKIH IZVORA
Članak 20.
1. Sva financijska sredstva i gospodarski izvori koji su izravno ili neizravno u posjedu, vlasništvu ili pod nadzorom:
(a)
osoba i subjekata navedenih u Prilogu Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), i drugih osoba i subjekata koje je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor u skladu s člankom 12. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i člankom 7. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008), kao i pojedinaca i subjekata IRGC-a i subjekata IRISL-a koje su odredili Vijeće sigurnosti ili Odbor, kako je navedeno u Prilogu I.;
(b)
osobe i subjekti koji nisu obuhvaćeni Prilogom I, a sudjeluju u ili pružaju potporu iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući putem sudjelovanja u nabavi zabranjenih predmeta, robe, opreme, materijala ili tehnologije, ili osobe i subjekti koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim nalozima ili subjekti koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima, ili osobe i subjekti koji su pomagali fizičkim osobama i subjektima uvrštenima na popis u izbjegavanju ili kršenju odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) ili ove Odluke kao i drugi vodeći članovi IRGC-a ili IRISL-a i subjekti u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom ili koji nastupaju u njihovo ime, kako su navedeni u Prilogu II.
2. Financijska sredstva i gospodarski izvori ne smiju se učiniti dostupnima, izravno ili neizravno, fizičkim osobama i subjektima iz stavka 1. ili u njihovo ime.
3. Izuzeća su moguća za financijska sredstva i gospodarske izvore koji su:
(a)
potrebni za zadovoljavanje osnovnih potreba, uključujući plaćanje hrane, najamnine ili hipoteke, lijekova i medicinskih usluga, poreza, premija osiguranja i režija;
(b)
namijenjeni isključivo za plaćanje opravdanih honorara i naknada za nastale troškove povezane s pružanjem pravnih usluga;
(c)
isključivo namijenjeni za plaćanje pristojbi ili troškova za usluge u skladu s nacionalnim zakonodavstvom za rutinsko vođenje i održavanje zamrznutih financijskih sredstava i gospodskih izvora;
nakon što određena država članica obavijesti Odbor o namjeri da dozvoli, ako je potrebno, pristup takvim sredstvima i gospodarskim izvorima, te ako Odbor ne donese negativnu odluku u roku pet radnih dana od dana obavijesti.
4. Mogu se također dozvoliti izuzeća za financijska sredstva i gospodarske izvore koji su:
(a)
potrebni za izvanredne troškove, po obavješćivanju konkretne države članice te nakon dozvole Odbora;
(b)
predmet sudske, upravne ili arbitražne izvršive odluke ili presude, u kojem se slučaju financijska sredstva i gospodarski izvori mogu koristiti za izvršavanje izvršive odluke ili presude, pod uvjetom da su izvršiva odluka ili presuda nastale prije datuma Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), te da nisu u ime fizičkih osoba ili subjekata iz stavka 1., a nakon što predmetna država članica obavijesti Odbor;
(c)
potrebni za djelatnosti izravno povezane s predmetima iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) za lakovodne reaktore čija je izgradnja započela prije prosinca 2006.
5. Stavak 2. ne primjenjuje se na dodatne iznose na zamrznutim računima s naslova:
(a)
kamata ili druge dobiti po tim računima; ili
(b)
uplate na zamrznute račune na temelju ugovora, sporazuma ili obveza koje su sklopljene ili su nastale prije datuma na koji su mjere ograničavanja počele važiti za te račune;
pod uvjetom da za svaku takvu kamatu ili drugu dobit i uplate nastavi važiti stavak 1.
6. Stavak 1. ne sprečava osobe ili subjekte uvrštene na popis da obavljaju dugovana plaćanja u skladu s ugovorom sklopljenim prije uvrštavanja na popis takve osobe ili subjekta, pod uvjetom da predmetna država utvrdi da:
(a)
se ugovor ne odnosi na neki od zabranjenih predmeta, materijala, opreme, robe, tehnologije, pomoći, obuke, financijske pomoći, ulaganja, posredništva ili usluga iz članka 1.;
(b)
plaćanje nije izravno ili neizravno primljeno od strane osobe ili subjekta iz stavka 1.;
a nakon obavijesti mjerodavne države članice Odboru o namjeri obavljanja ili primanja takvog plaćanja ili odobravanja, ako je potrebno, odmrzavanja financijskih sredstava ili gospodarskih izvora u tu svrhu, 10 radnih dana prije takvog odobrenja.
POGLAVLJE 6.
DRUGE MJERE OGRANIČAVANJA
Članak 21.
Države članice u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom poduzimaju potrebne mjere kako bi spriječile specijalnu izobrazbu ili obuku iranskih državljana na svojim državnim područjima ili od strane svojih državljana, u strukama koje bi mogle doprinijeti iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
POGLAVLJE 7.
OPĆE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 22.
Potraživanja iznosa, uključujući s naslova naknade štete ili druga potraživanja takve vrste, kao što je prijeboj ili potraživanja s naslova jamstva u vezi bilo kojeg ugovora ili transakcije čije je izvršenje izravno ili neizravno, u cijelosti ili djelomično, onemogućeno mjerama uvedenim u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući mjere Unije ili neke države članice u skladu s ili u vezi s provedbom relevantnih odluka Vijeća sigurnosti ili mjera iz ove Odluke, nisu dozvoljena fizičkim osobama ili subjektima uvrštenima u popis iz Priloga I. ili Priloga II. ili drugim fizičkim osobama ili subjektima u Iranu, uključujući Vladu Irana ili bilo koju fizičku osobu ili subjekt koji nastupaju putem takve osobe ili subjekta ili u njihovo ime.
Članak 23.
1. Vijeće provodi promjene Priloga I. na temelju utvrđenja Vijeća sigurnosti ili Odbora.
2. Na prijedlog države članice ili Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, Vijeće jednoglasno utvrđuje popis u Prilogu II. i usvaja njegove promjene.
Članak 24.
1. Kada Vijeće sigurnosti ili Odbor uvrsti na popis osobu ili subjekt, Vijeće uvrštava tu osobu ili subjekt u Prilog I.
2. Kada Vijeće odluči da se na osobu ili subjekt primjenjuju mjere iz članka 19. stavka 1. točke (b) ili članka 20. stavka 1. točke (b), tada na odgovarajući način mijenja Prilog II.
3. Vijeće obavješćuje osobu ili subjekt iz stavaka 1. ili 2. o svojoj odluci, uz obrazloženje uvrštavanja na popis, izravno, ako je adresa poznata ili objavom obavijesti, pri čemu daje toj fizičkoj osobi ili subjektu mogućnost očitovanja.
4. Ako su očitovanja podnesena ili je dostavljen važan novi dokaz, Vijeće revidira svoju odluku i o tome obavješćuje osobu ili subjekt.
Članak 25.
1. Prilozi I. i II. sadrže razloge uvrštenja na popis fizičkih osoba i subjekata, kako je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor uzimajući u obzir Prilog I.
2. Prilozi I. i II. također sadrže, ako su dostupni, podatke potrebne za utvrđivanje identiteta predmetnih fizičkih osoba i subjekata, kako je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor uzimajući u obzir Prilog I. U pogledu fizičkih osoba, takvi podaci mogu sadržavati imena, uključujući nadimke, datum i mjesto rođenja, državljanstvo, broj putovnice i osobe iskaznice, spol, adresu, ako je poznata, te funkciju ili zanimanje. U pogledu subjekata takvi podaci mogu sadržavati mjesto i datum registracije, broj upisa u registar i mjesto obavljanja djelatnosti. Prilog I. također sadržava datum uvrštenja na popis od strane Vijeća sigurnosti ili Odbora.
Članak 26.
1. Ova se Odluka revidira, mijenja ili stavlja izvan snage, ovisno o slučaju, posebno u smislu odgovarajućih odluka Vijeća sigurnosti.
2. Mjere o bankarskim odnosima s iranskim bankama iz članaka 10. i 11. revidiraju se u roku šest mjeseci od donošenja ove Odluke.
3. Mjere iz članka 19. stavka 1. točke (b) ili članka 20. stavka 1. točke (b) revidiraju se redovito, a najmanje svakih 12 mjeseci. Prestaju se primjenjivati u pogledu fizičkih osoba ili subjekata ako Vijeće utvrdi u skladu s postupkom iz članka 24. da uvjeti za njihovu primjenu više nisu ispunjeni.
Članak 27.
Zajedničko stajalište 2007/140/ZVSP stavlja se izvan snage.
Članak 28.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. srpnja 2010.