ROZHODNUTÍ PŘEDSEDY EVROPSKÉ KOMISE
ze dne 29. února 2012
o funkci a mandátu úředníka pro slyšení v určitých obchodních řízeních
(2012/199/EU)
PŘEDSEDA EVROPSKÉ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na jednací řád Komise (1), a zejména článek 22 uvedeného řádu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo na řádnou správu představuje zavedenou zásadu práva Evropské unie, což zahrnuje i procesní práva stran zúčastněných ve správním řízení, jehož výsledek může mít vliv na jejich zájmy.
(2)
Tato zásada práva Evropské unie je zakotvena v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (2). Práva osoby, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízení, zakotvená v čl. 41 odst. 1 a v čl. 41 odst. 2 Listiny, jsou rovněž buď výslovně stanovena, nebo by měla být, jelikož se jedná o obecné právní zásady, aplikována v nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (3), nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4), nařízení Rady (ES) č. 260/2009 ze dne 26. února 2009 o společných pravidlech dovozu (5), nařízení Rady (ES) č. 625/2009 ze dne 7. července 2009 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (6), nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (7), nařízení Rady (ES) č. 385/96 ze dne 29. ledna 1996 o ochraně proti cenám působícím újmu v loďařství (8), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 868/2004 ze dne 21. dubna 2004 o ochraně před poskytováním dotací a před nekalými cenovými praktikami způsobujícími újmu leteckým dopravcům Společenství při poskytování leteckých služeb ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (9), nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí od 1. ledna 2009 a o změně nařízení (ES) č. 552/97, (ES) č. 1933/2006 a nařízení Komise (ES) č. 1100/2006 a (ES) č. 964/2007 (10), nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (11) a v nařízení Rady (ES) č. 427/2003 ze dne 3. března 2003 o přechodném ochranném mechanismu pro určité dovážené produkty pocházející z Čínské lidové republiky a o změně nařízení (ES) č. 519/94 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (12).
(3)
Od 1. ledna 2007 je úkolem spočívajícím v zabezpečení účinného výkonu procesních práv zúčastněných stran a zajištění toho, aby obchodní řízení upravená ve shora uvedených nařízeních byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě, pověřen úředník Generálního ředitelství pro obchod se zkušenostmi ve věcech ochrany obchodu, tak zvaný „úředník pro slyšení“.
(4)
Pro potřeby posílení této úlohy a zvýšení transparentnosti a procesní spravedlnosti příslušných řízení je nyní vhodné posílit tuto funkci úředníka pro slyšení v Komisi a stanovit jeho kompetence.
(5)
Výkon této funkce by měl být svěřen nezávislé osobě se zkušenostmi v oblasti obchodních řízení. Úředník pro slyšení by měl být jmenován Komisí v souladu s pravidly zakotvenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Unie.
(6)
Aby byla zajištěna jeho nezávislost, měl by být úředník pro slyšení pro správní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
(7)
Základními právy a povinnostmi úředníka pro slyšení stanovenými v tomto rozhodnutí jsou poskytovat poradenství komisaři odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli generálního ředitelství pro obchod; být zárukou dodržování procesních práv; umožňovat přístup ke spisu; přijímat rozhodnutí o důvěrné povaze dokumentů; přezkoumávat stanoviska správy k prodlužování lhůt. Úředník pro slyšení by měl usilovat o zajištění toho, aby bylo při koncipování právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
(8)
Za účelem posílení procesních záruk výkonu procesních práv zúčastněných stran je nezbytné určit druhy slyšení a pevně stanovit pravidla pořádání a vedení slyšení s úředníkem pro slyšení a následného postupu.
(9)
Pravomoc úředníka pro slyšení rozhodovat o otázkách týkajících se přístupu ke spisu, důvěrnosti a lhůt by měla účastníkům obchodního řízení poskytnout dodatečnou procesní záruku, aniž by tím byly dotčeny lhůty závazné pro dané řízení.
(10)
Zprávy by měly zajistit, že hlavním otázkám, kterými se úředník pro slyšení zabývá, a jeho hlavním doporučením je věnována pozornost rozhodovacích subjektů, což představuje dodatečnou záruku dodržování práv stran dotčených obchodním řízením. Výroční zprávy by rovněž měly o činnosti úředníka pro slyšení informovat členské státy EU, Evropský parlament a veřejnost.
(11)
Při zpřístupňování informací o fyzických osobách by měla být zvláštní pozornost věnována nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (13).
(12)
Tímto rozhodnutím by neměla být dotčena obecná pravidla pro udělování nebo vylučování práva přístupu k dokumentům Komise,
ROZHODL TAKTO:
Článek 1
Úředník pro slyšení
1. V rámci Komise se zřizuje zvláštní funkce úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
2. Úkolem úředníka pro slyšení je zaručit účinný výkon procesních práv zúčastněných stran stanovených v níže uvedených nařízeních (dále jen „základní nařízení“) a zajistit, aby obchodní řízení podle uvedených nařízení byla vedena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě. Těmito základními nařízeními jsou:
a)
nařízení (ES) č. 1225/2009, a zejména čl. 5 odst. 10 a 11, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, čl. 8 odst. 3, 4 a 9, články 18, 19, 20 a 21;
b)
nařízení (ES) č. 597/2009, a zejména čl. 10 odst. 12 a 13, čl. 11 odst. 5, 6, 7, 8 a 10, čl. 13 odst. 3, 4 a 9, články 28, 29, 30 a 31;
c)
nařízení (ES) č. 260/2009, a zejména články 6 a 9;
d)
nařízení (ES) č. 625/2009, a zejména články 5 a 7;
e)
nařízení (ES) č. 3286/94, a zejména články 8 a 9;
f)
nařízení (ES) č. 385/96, a zejména čl. 5 odst. 12 a 13, čl. 6 odst. 5, 6, 7 a 8, články 12, 13 a 14;
g)
nařízení (ES) č. 868/2004, a zejména články 7 a 8;
h)
nařízení (ES) č. 732/2008, a zejména články 18, 19 a 20;
i)
nařízení (ES) č. 1515/2001, a zejména čl. 1 odst. 2 a čl. 2 odst. 2;
j)
nařízení (ES) č. 427/2003, a zejména čl. 5 odst. 5, čl. 6 odst. 4, 5 a 6, čl. 17 odst. 2 a 3 a článek 18.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
a)
„obchodním řízením“ se rozumí šetření nebo správní řízení vedené útvary Komise podle některého ze základních nařízení;
b)
„zúčastněnou stranou“ se rozumí osoba, jejíž zájmy jsou dotčeny obchodním řízením, podle definice v příslušném základním nařízení;
c)
„právy zúčastněných stran“ se rozumí procesní práva a právo jakékoli osoby na to, aby byla její záležitost v obchodním řízení vyřízena nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě.
Článek 3
Jmenování - odvolání a zastupování
1. Úředník pro slyšení je jmenován Komisí v souladu s pravidly stanovenými ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství.
2. Jmenování úředníka pro slyšení se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Každé přerušení, odvolání nebo přeložení úředníka pro slyšení provedené jakýmkoli postupem je předmětem odůvodněného rozhodnutí Komise. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
3. Úředník pro slyšení je pro administrativní účely přiřazen ke členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku.
4. Pokud není úředník pro slyšení schopen konat, určí člen Komise odpovědný za obchodní politiku, pokud možno po projednání s úředníkem pro slyšení, jiného úředníka, který není v daném případu zúčastněn a má dostatečné zkušenosti s obchodním řízením, aby vykonával povinnosti úředníka pro slyšení.
Článek 4
Zásady intervence úředníka pro slyšení
1. Při výkonu svých povinností jedná úředník pro slyšení nezávisle. Úředník pro slyšení nepřijímá při plnění svých úkolů žádné pokyny.
2. Při plnění svých povinností dbá úředník pro slyšení na nutnost účinné aplikace základních nařízení v souladu s platnými právními předpisy Unie a zásadami stanovenými Soudním dvorem Evropské unie.
3. Při výkonu své funkce má úředník pro slyšení neomezený přístup k veškerým spisům souvisejícím s obchodním řízením, a to bez zbytečného odkladu a v kterékoli fázi řízení.
4. Úředník pro slyšení činí rozhodnutí podle tohoto rozhodnutí a může dávat útvarům Komise odpovědným za šetření svá doporučení ohledně jakékoli záležitosti týkající se práv zúčastněných stran, které si vyžádaly jeho intervenci. Úředník pro slyšení usiluje o zajištění toho, aby bylo při přípravě předloh právních aktů nebo návrhů Komise přihlíženo ke všem rozhodným skutečnostem bez ohledu na to, zda jsou pro dotčené strany příznivé nebo nepříznivé.
5. Úředníkovi pro slyšení jsou odpovědným ředitelem nebo jeho zástupcem poskytovány informace o vývoji řízení, v němž úředník pro slyšení intervenoval, až do přijetí právního aktu v konečném znění Komisí, resp. Radou. Úředník pro slyšení je bezodkladně informován o jakékoli podstatné změně postoje Komise v závěrečné fázi obchodního řízení, aby mohl posoudit veškeré potenciální dopady na práva zúčastněných stran.
6. Úředník pro slyšení poskytuje členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, případně generálnímu řediteli, poradenství ohledně následného postupu po vydání jeho doporučení a v případě potřeby též ohledně možných prostředků nápravy.
7. Odpovědný ředitel konzultuje s úředníkem pro slyšení změny nebo aktualizace politiky týkající se procesních záležitostí a hmotněprávních otázek, které mají dopad na práva zúčastněných stran podle definice v článku 2 tohoto rozhodnutí. S úředníkem pro slyšení lze konzultovat i jakoukoli jinou otázku plynoucí z obchodního řízení.
8. Úředník pro slyšení může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a v případě potřeby i generálnímu řediteli pro obchod předkládat svá zjištění a doporučení k jakékoli záležitosti plynoucí z obchodního řízení.
Článek 5
Podmínky intervence úředníka pro slyšení - načasování - informace
1. Úředník pro slyšení jedná na žádost zúčastněných stran, člena Komise odpovědného za obchodní politiku, generálního ředitele, ředitele odpovědného za obchodního řízení či jeho zástupce nebo ředitele jiných útvarů, s nímž je obchodní řízení konzultováno.
2. Úředník pro slyšení může intervenovat v kterékoli fázi obchodního řízení, s řádným přihlédnutím k závazným lhůtám platným pro takové řízení.
3. Úředník pro slyšení je vázán lhůtami použitelnými v obchodním řízení v souladu se základními nařízeními.
4. Ke každému právnímu aktu v konečném znění nebo návrhu Komise se vždy přikládá oznámení úředníka pro slyšení uvádějící, zda úředník pro slyšení v předmětném řízení intervenoval a jaká byla povaha jeho intervence.
Článek 6
Slyšení
1. Úředník pro slyšení může na žádost nebo v případech a za podmínek stanovených v základních nařízeních pořádat a vést dva druhy slyšení: slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy.
2. Předmětem slyšení může být jakákoli otázka, která se vyskytne v kterékoli fázi obchodního řízení a je způsobilá ovlivnit práva zúčastněných stran.
3. Fyzické osoby pozvané k účasti na slyšení se dostaví buď osobně, nebo jsou zastoupeny právním zástupcem. Právnické osoby pozvané k účasti na slyšení jsou zastoupeny řádně pověřeným zástupcem jmenovaným z řad stálých zaměstnanců dané právnické osoby.
4. Fyzické nebo právnické osoby pozvané k účasti na slyšení pořádaném úředníkem pro slyšení mohou využít pomoci právníka nebo jiné kvalifikované osoby mimo okruh svých stálých zaměstnanců, která je úředníkem pro slyšení připuštěna.
5. Tímto článkem není dotčeno právo na slyšení dle základních nařízení.
Článek 7
Slyšení s jednotlivou zúčastněnou stranou nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy
1. Úředník pro slyšení může pořádat a vést slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise odpovědnými za šetření a v případě potřeby i jinými útvary, a to na odůvodněnou žádost dotčené zúčastněné strany nebo skupiny zúčastněných stran s podobnými zájmy.
2. Jednotlivá zúčastněná strana může požádat o slyšení se skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy ohledně konkrétní otázky, které se koná za podmínky, že s účastí na tomto slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s podobným zájmem.
Článek 8
Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy
1. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno a vedeno pod předsednictvím úředníka pro slyšení, aby byl vytvořen prostor pro případnou prezentaci opačných názorů a předestření vyvracející argumentace. Lhůta, v rámci níž by se toto slyšení mělo konat, se uvede v oznámení o zahájení obchodního řízení.
2. Slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy může být pořádáno v každém řízení ve věcech ochrany obchodu, a to po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření.
3. O slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy ohledně určité konkrétní otázky může rovněž požádat jednotlivá zúčastněná strana a toto slyšení se koná za podmínky, že s účastí na slyšení souhlasí alespoň jedna další zúčastněná strana s rozdílnými zájmy.
4. Slyšení se zúčastní útvary Komise odpovědné za šetření a v případě potřeby i jiné útvary.
5. Příslušní zástupci členských států se mohou slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy účastnit jako pozorovatelé.
Článek 9
Příprava slyšení
1. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce stanoví úředník pro slyšení den, dobu trvání a místo konání slyšení. Pokud je zúčastněnými stranami nebo útvary Komise požadováno odročení, rozhodne úředník pro slyšení, zda je povolí, či nikoli.
2. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení uspořádat přípravné jednání se zúčastněnými stranami nebo s útvary Komise odpovědnými za šetření a jinými útvary, a to za účelem zjištění veškerých skutkových nebo právních otázek, které mají být předmětem slyšení, a jejich co možná nejlepšího objasnění. Za tím účelem může úředník pro slyšení vyžadovat od účastníků slyšení veškeré informace nezbytné k přípravě slyšení.
3. Úředník pro slyšení připraví program každého slyšení, který se všem účastníkům poskytne před slyšením.
4. Úředník pro slyšení může v přiměřené době po uplynutí lhůty pro předložení vyjádření ke zpřístupnění informací a před slyšením mezi stranami vyzvat účastníky, aby předložili otázky ohledně informací poskytnutých jinými zúčastněnými stranami.
5. Ve vhodných případech, vzhledem k potřebě zajistit, aby bylo slyšení mezi stranami řádně připraveno a především aby byly skutkové otázky co možná nejvíce objasněny, může úředník pro slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout stranám pozvaným na slyšení předem seznam otázek, na které by chtěl znát jejich názor.
6. Úředník pro slyšení rovněž může žádat o předchozí písemné vyrozumění ohledně podstatného obsahu stanovisek, která chtějí účastníci na slyšení přednést.
7. Úředník pro slyšení může přizvat k účasti na slyšení externí odborníky. Zúčastněné strany a útvary Komise mohou požádat úředníka pro slyšení, aby účast externích odborníků na slyšení připustil. Úředník pro slyšení je povinen o těchto žádostech rozhodnout. Externí odborníci pozvaní k účasti na slyšení jsou povinni podepsat dohodu o mlčenlivosti.
8. Externí odborníci mohou být požádáni o poskytnutí jakéhokoli relevantního rozboru, zpráv nebo publikací, které se zařadí do spisu a zpřístupní všem účastníkům před slyšením, kdykoli je to možné.
Článek 10
Vedení slyšení
1. Úředník pro slyšení nese plnou odpovědnost za vedení slyšení. Úředník pro slyšení zajistí řádné vedení slyšení, což přispěje k zachování spravedlnosti samotného slyšení i jakéhokoli následně vydaného rozhodnutí.
2. Slyšení nejsou veřejná. Úředník pro slyšení rozhodne, které osoby by měly být vyslechnuty jménem zúčastněné strany, a zda by měly být dotčené osoby slyšeny zvlášť nebo v přítomnosti jiných osob pozvaných k účasti na slyšení. Ve druhém z uvedených případů je nutno přihlédnout k oprávněnému zájmu zúčastněných stran na ochraně jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných informací.
3. Úředník pro slyšení může umožnit účastníkům klást v průběhu slyšení otázky a na otázky odpovídat.
4. V případě, že úředník pro slyšení připustil účast externích odborníků, zajistí, aby tito odborníci měli příležitost přednést své názory a odpovědět na otázky ostatních účastníků daného slyšení.
5. Vzhledem k potřebě zajistit zachování práva být slyšen, může úředník pro slyšení ve vhodných případech po provedení slyšení, po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce, poskytnout zúčastněným stranám příležitost předložit další písemná vyjádření. Úředník pro slyšení určí den, do kdy mohou být tato podání učiněna. K písemným vyjádřením doručeným po uvedeném dni nemusí být přihlíženo.
Článek 11
Následný postup po slyšení
1. Úředník pro slyšení vyhotoví přepis nebo smysluplné shrnutí slyšení:
a)
v případě pořádání slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení a zařadí se do spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro účely nahlédnutí;
b)
v případě pořádání slyšení mezi jednotlivou zúčastněnou stranou či skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy a útvary Komise se přepis nebo smysluplné shrnutí zpřístupní všem účastníkům slyšení. Tito účastníci mohou předložit odůvodněnou žádost o zachování důvěrnosti určitých informací obsažených v přepisu nebo ve shrnutí. Úředník pro slyšení o těchto žádostech rozhodne po vyslechnutí útvarů Komise odpovědných za šetření, popřípadě jiných útvarů. Nedůvěrná verze přepisu nebo shrnutí slyšení se založí do spisu, který je k dispozici zúčastněným stranám pro účely nahlédnutí.
2. Úředník pro slyšení může předkládat útvarům Komise odpovědným za šetření doporučení v souladu s článkem 4 odst. 4 tohoto rozhodnutí. Útvary Komise odpovědné za šetření vyrozumí úředníka pro slyšení v přiměřené lhůtě před přijetím právního aktu v konečném znění o tom, zda a jakým způsobem k těmto doporučením přihlédly, a poskytnou úředníkovi pro slyšení kopii předlohy právního aktu.
3. Úředník pro slyšení předkládá pravidelné zprávy členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, s kopií pro generálního ředitele, týkající se slyšení s jednotlivými stranami nebo skupinou zúčastněných stran s podobnými zájmy podle článku 18 tohoto rozhodnutí, ledaže daný případ vyžaduje okamžité doporučení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku nebo generálnímu řediteli.
4. Veškerá doporučení úředníka pro slyšení útvarům Komise odpovědným za šetření, jakož i zprávy a zjištění předkládaná úředníkem pro slyšení členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli, jsou považovány za důvěrné interní dokumenty.
5. V případě, že se koná slyšení mezi stranami, vyhotoví úředník pro slyšení písemnou konečnou zprávu ohledně dodržení práv zúčastněných stran. Tato zpráva může být úředníkem pro slyšení pozměněna ve světle změn předlohy právního aktu, a to až do okamžiku přijetí právního aktu v konečném znění.
Článek 12
Přístup ke spisu
1. Strana, která tvrdí, že je zúčastněnou stranou, může požadovat, aby úředník pro slyšení přezkoumal odmítnutí útvary Komise odpovědných za šetření umožnit této straně v přiměřené lhůtě přístup ke spisu daného k dispozici pro účely nahlédnutí nebo ke konkrétnímu dokumentu, který má Komise k dispozici. Úředník pro slyšení případ posoudí a rozhodne, zda přizná částečný nebo plný přístup ke spisu nebo k požadovanému dokumentu, nebo takový přístup odmítne.
2. Úředník pro slyšení stanoví lhůty, v rámci kterých takový přístup útvary Komise odpovědné za šetření poskytnou.
Článek 13
Důvěrnost
1. Úředník pro slyšení je vázán obecnými pravidly týkajícími se důvěrnosti informací předložených zúčastněnými stranami ve správním řízení vedeném před Komisí.
2. Zúčastněná strana nebo útvary Komise odpovědné za šetření mohou úředníka pro slyšení požádat o vydání rozhodnutí ohledně důvěrné povahy dokumentu, který mají útvary Komise odpovědné za šetření k dispozici.
Článek 14
Nedůvěrná shrnutí důvěrných informací
1. Zúčastněná strana může požádat úředníka pro slyšení, aby přezkoumal závěry útvarů Komise odpovědných za šetření ohledně toho, zda je nedůvěrné shrnutí důvěrných informací, které bylo předloženo v průběhu šetření, dostatečně podrobné, aby umožňovalo přiměřené pochopení podstaty důvěrně sdělených informací.
2. V případě, že útvary Komise odpovědné za šetření hodlají nepřihlédnout k dokumentu nebo k informacím, k nimž zúčastněná strana odmítla předložit smysluplné nedůvěrné shrnutí, může zúčastněná strana úředníka pro slyšení požádat, aby ve věci rozhodl.
3. Úředník pro slyšení žádost posoudí. Pokud dojde k závěru, že nedůvěrné shrnutí není dostatečně podrobné, poskytne úředník pro slyšení zúčastněné straně, která shrnutí dodala, příležitost vyjádřit se v přiměřené lhůtě ke svému shrnutí a vylepšit ho.
4. V případě, že zúčastněná strana, která předložila důvěrné informace, předloží nedostatečné shrnutí nebo poskytne odůvodnění, jež nelze akceptovat, nebo je nečinná, úředník pro slyšení rozhodne, zda má nebo nemá být přihlíženo k důvěrným informacím, pro něž nebylo poskytnuto žádné smysluplné nedůvěrné shrnutí podle příslušných ustanovení základních nařízení.
Článek 15
Přístup k informacím, které jsou ze své povahy důvěrné a nelze je učinit předmětem shrnutí
Na žádost zúčastněné strany může úředník pro slyšení posoudit informaci, která je ze své povahy důvěrná a nelze ji učinit předmětem shrnutí, k níž dotčená strana nemá přístup, za účelem ověření, jak byla tato informace útvary Komise odpovědnými za šetření použita.
Úředník pro slyšení zúčastněnou stranu, která takovou žádost podala, informuje o tom, zda dle jeho názoru:
a)
je informace, k níž dotčená strana nemá přístup, pro obranu této strany rozhodná a
b)
zda případně útvary šetření tuto informaci správně zohlednily ve skutečnostech a úvahách, na nichž založily své závěry.
Článek 16
Prodloužení lhůt
1. Žádost o prodloužení lhůt nebo posunutí lhůt pro zodpovězení dotazníků, předložení dodatečných informací, návštěvy na místě nebo vyjádření ke zpřístupnění informací je zúčastněnou stranou nejprve určena útvarům Komise odpovědným za šetření. Tato žádost musí být podána včas před uplynutím původní lhůty. Je-li tato žádost odmítnuta nebo považuje-li zúčastněná strana přiznané prodloužení za příliš krátké, může zúčastněná strana předložit, před uplynutím původní lhůty, odůvodněnou žádost o přezkoumání věci úředníkovi pro slyšení. Po vyslechnutí odpovědného ředitele nebo jeho zástupce může úředník pro slyšení lhůty prodloužit nebo žádost odmítnout.
2. Útvary Komise nejednají v předmětné věci jednat dříve, než úředník pro slyšení rozhodne.
3. Úředník pro slyšení rozhodne s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem dotčené žádosti a lhůtám závazným pro dané řízení.
Článek 17
Účast na jednání výborů
Úředník pro slyšení se může účastnit jednání výborů. Ve vhodných případech může úředník pro slyšení odpovídat na otázky členských států, pokud se tyto otázky týkají povahy jeho intervence v řízení.
Článek 18
Zprávy podávané úředníkem pro slyšení
1. Na konci každého roku vyhotoví úředník pro slyšení výroční zprávu. Výroční zpráva musí obsahovat informace o případech, v nichž úředník pro slyšení intervenoval, druh rozhodnutí a doporučení, která učinil, a veškerá doporučení směřující ke zdokonalení obchodních řízení. Zpráva je určena členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku. Generální ředitel pro obchod a dotčená ředitelství obdrží kopii této zprávy.
2. Shrnutí závěrečné zprávy se sdělí členským státům a Evropskému parlamentu a zveřejní se na internetové stránce úředníka pro slyšení.
3. Úředník pro slyšení vyhotovuje pro člena Komise odpovědného za obchodní politiku pravidelné zprávy, jejichž obsahem je shrnutí jeho činnosti a záležitostí, které se při výkonu těchto činností vyskytly. Tato zpráva nastíní hlavní otázky politiky, rozhodnutí a doporučení učiněná úředníkem pro slyšení a také způsob, jakým bylo k těmto doporučením přihlédnuto útvary Komise odpovědnými za vedení vyšetřování. Kopie této zprávy je určena generálnímu řediteli pro obchod.
4. Úředník pro slyšení podává zprávu o každém slyšení mezi zúčastněnými stranami s různými zájmy a při výkonu své poradenské činnosti může členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku a generálnímu řediteli podávat zprávy o jakékoli jiné záležitosti, která vyplyne z obchodního řízení nebo je jinak rozhodná pro účinnou aplikaci zásad práva Evropské unie v obchodním řízení.
5. Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení o slyšeních mezi zúčastněnými stranami se předkládá členovi Komise odpovědnému za obchodní politiku, generálnímu řediteli pro obchod a odpovědnému řediteli. Sděluje se pověřeným zástupcům členských států a zúčastněným stranám.
Článek 19
Přechodná ustanovení
Toto rozhodnutí se použije na řízení, která byla v okamžiku vstupu tohoto rozhodnutí v platnost již zahájena, ale v nichž dosud nedošlo k závěrečnému zpřístupnění informací.
Procesní úkony učiněné před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost si zachovají své účinky.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 29. února 2012.
32012D0199
L 107/5
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
29.02.2012.
ODLUKA PREDSJEDNIKA EUROPSKE KOMISIJE
od 29. veljače 2012.
o funkciji i opisu poslova službenika za saslušanje u određenim trgovinskim postupcima
(2012/199/EU)
PREDSJEDNIK EUROPSKE KOMISIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Poslovnik Europske komisije (1), a posebno njegov članak 22.,
budući da:
(1)
Pravo na dobru upravu predstavlja jedno od utvrđenih zakonskih načela Europske unije, koje uključuje postupovna prava zainteresiranih stranaka uključenih u upravne postupke čiji ishodi mogu utjecati na njihove interese.
(2)
Ovo načelo Europske unije definirano je člankom 41. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (2). Prava iz članka 41. stavaka 1. i 2. Povelje koja se tiču osoba na čije interese utječe trgovački postupak su također ili izričito definirana ili ih je, obzirom da predstavljaju opća pravna načela, potrebno primjenjivati u okviru Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (3), Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (4), Uredbe Vijeća (EZ) br. 260/2009 od 26. veljače 2009. o zajedničkim pravilima za uvoz (5), Uredbe Vijeća (EZ) br. 625/2009 od 7. srpnja 2009. o zajedničkim pravilima za uvoz iz određenih trećih zemalja (6), Uredbe Vijeća (EZ) br. 3286/94 od 22. prosinca 1994. o utvrđivanju postupaka Zajednice u području zajedničke trgovinske politike kako bi se osiguralo ostvarivanje prava Zajednice prema međunarodnim trgovinskim pravilima, posebno onim utvrđenim pod okriljem Svjetske trgovinske organizacije (7), Uredbe Vijeća (EZ) br. 385/96 od 29. siječnja 1996. o zaštiti od štetnog oblikovanja cijena brodova (8), Uredbe (EZ) br. 868/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o zaštiti od prakse subvencioniranja i nekorektnog određivanja cijena koja uzrokuje štetu zračnim prijevoznicima Zajednice koji pružaju usluge zračnog prijevoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (9), Uredbe Vijeća (EZ) br. 732/2008 od 22. srpnja 2008. o primjeni sustava općih carinskih povlastica za razdoblje od 1. siječnja 2009. do 31. prosinca 2011. te o izmjeni Uredaba (EZ) br. 552/97, (EZ) br. 1933/2006 i Uredaba Komisije (EZ) br. 1100/2006 i (EZ) br. 964/2007 (10), Uredbe Vijeća (EZ) br. 1515/2001 od 23. srpnja 2001. o mjerama koje Zajednica može poduzeti slijedom izvješća koje je donijelo Tijelo za rješavanje sporova WTO-a u pogledu antidampinških pitanja i pitanja o zaštiti od subvencioniranog uvoza (11) te Uredbe Vijeća (EZ) br. 427/2003 od 3. ožujka 2003. o prijelaznim zaštitnim mehanizmima za uvoz određenih proizvoda podrijetlom iz Narodne Republike Kine i izmjenama Uredbe (EZ) br. 519/94 o zajedničkim pravilima za uvoz iz pojedinih trećih zemalja (12).
(3)
Od siječnja 2007. službeniku Glavne uprave za trgovinu s iskustvom u pitanjima zaštite trgovine pod nazivom „službenik za saslušanje” povjerena je zadaća da štiti učinkovito ostvarivanje postupovnih prava zainteresiranih stranaka i osigura da se trgovinski postupci predviđeni gore navedenim uredbama provode nepristrano, pošteno i u razumnom roku.
(4)
Kako bi se učvrstila spomenuta uloga te povećala transparentnost i postupovna pravednost predmetnih postupaka, u ovom je trenutku prikladno učvrstiti ulogu službenika za saslušanje unutar Komisije te utvrditi njegove zadaće.
(5)
Navedena se uloga dodjeljuje neovisnoj osobi s iskustvom u trgovinskim postupcima. Službenika za saslušanje imenuje Komisija u skladu s pravilima utvrđenima Pravilnikom o osoblju za dužnosnike i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Europske unije.
(6)
Kako bi se osigurala neovisnost službenika za saslušanje, on bi za administrativne potrebe trebao biti povezan s članom Komisije odgovornim za trgovinsku politiku.
(7)
Glavne zadaće službenika za saslušanje predviđene ovom Odlukom su savjetovanje povjerenika odgovornog za trgovinsku politiku i glavnog direktora Glavne uprave za trgovinu, jamčenje postupovnih prava, davanje uvida u spise, donošenje odluka o povjerljivosti dokumenata i razmatranje odluka uprave o produljenju rokova. Službenik za saslušanje dužan je osigurati da se prilikom pripreme nacrta pravnih akata ili prijedloga Komisije poštuju sve bitne činjenice, bilo povoljne ili nepovoljne za zainteresirane stranke.
(8)
Kako bi se poboljšala postupovna jamstva za ostvarivanje postupovnih prava zainteresiranih stranaka, potrebno je odrediti vrste saslušanja i utvrditi pravila organizacije, provedbe i daljnjeg informiranja o saslušanju od strane službenika za saslušanje.
(9)
Ovlaštenje službenika za saslušanja da odlučuje o pitanjima uvida u spise, povjerljivosti i rokova trebalo bi strankama uključenima u trgovinski postupak pružiti dodatno postupovno jamstvo, ne dovodeći u pitanje vremenska ograničenja postupka.
(10)
Izvješća bi trebala osigurati da donositelji odluka budu upoznati s glavnim pitanjima kojima se bavi službenik za saslušanja i s njegovim glavnim preporukama, pružajući na taj način dodatno jamstvo za poštovanje prava stranaka uključenih u trgovinski postupak. U godišnjem izvještajima trebalo bi također o radu službenika za saslušanja izvijestiti države članice Europske unije, Europski parlament i javnost.
(11)
Prilikom otkrivanja podataka o fizičkim osobama potrebno je posebno poštovati Uredbu (EZ) 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (13).
(12)
Ova Odluka ne dovodi u pitanje opća pravila kojima se odobrava ili zabranjuje pristup dokumentima Komisije,
DONIO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Službenik za saslušanje
1. Unutar Komisije utemeljuje se posebna funkcija službenika za saslušanje u trgovinskim stvarima.
2. Zadaća službenika za saslušanje je da štiti učinkovitu provedbu postupovnih prava zainteresiranih stranaka predviđenih niže navedenim uredbama (dalje u tekstu „osnovne uredbe”) i osigura da se trgovinski postupci iz tih Uredaba provode nepristrano, pošteno i u razumnom roku. Te su osnovne uredbe sljedeće:
(a)
Uredba (EZ) br. 1225/2009, a posebno članak 5. stavci 10. i 11., članak 6. stavci 5., 6., 7. i 8., članak 8. stavci 3., 4. i 9. te članci 18., 19., 20. i 21.;
(b)
Uredba (EZ) br. 597/2009, a posebno članak 10. stavci 12. i 13., članak 11. stavci 5., 6., 7., 8. i 10., članak 13. stavci 3., 4. i 9. te članci 28., 29., 30. i 31.;
(c)
Uredba (EZ) br. 260/2009, a posebno članci 6. i 9.;
(d)
Uredba (EZ) br. 625/2009, a posebno članci 5. i 7.;
(e)
Uredba (EZ) br. 3286/94, a posebno članci 8. i 9.;
(f)
Uredba (EZ) br. 385/96, a posebno članak 5. stavci 12. i 13., članak 6. stavci 5., 6., 7. i 8. te članci 12., 13. i 14.;
(g)
Uredba (EZ) br. 868/2004, a posebno članci 7. i 8.;
(h)
Uredba (EZ) br. 732/2008, a posebno članci 18, 19. i 20.;
(i)
Uredba (EZ) br. 1515/2001, a posebno članak 1. stavak 2. i članak 2. stavak 2.;
(j)
Uredba (EZ) br. 427/2003, a posebno članak 5. stavak 5., članak 6. stavci 4., 5. i 6., članak 17. stavci 2. i 3. te članak 18.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„trgovinski postupak” znači svaka istraga ili administrativni postupak koje provode službe Komisije u skladu s bilo kojom od osnovnih uredbi;
(b)
„zainteresirana stranka” znači svaka osoba na čije interese utječe trgovinski postupak kako je utvrđeno u odgovarajućoj osnovnoj uredbi;
(c)
„prava zainteresiranih stranaka” znači postupovna prava i pravo svake osobe da se trgovinski postupci u koje je uključena provode nepristrano, pošteno i u razumnom roku.
Članak 3.
Imenovanje - prestanak obavljanja i imenovanje zamjenika
1. Službenika za saslušanje imenuje Komisija u skladu s pravilima utvrđenim Pravilnikom o osoblju za dužnosnike i Uvjetima zaposlenja ostalih službenika Europske unije.
2. Imenovanje službenika za saslušanje objavljuje se u Službenom listu Europske unije. Za svaki prekid, prestanak funkcije ili premještaj službenika za saslušanje po bilo kojoj proceduri, Komisija mora donijeti obrazloženu odluku. Ta se odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
3. Službenik za saslušanje za administrativne potrebe povezan je s članom Komisije odgovornim za trgovinsku politiku.
4. Kada službenik za saslušanje nije u mogućnosti postupati, član Komisije odgovoran za trgovinsku politiku, po mogućnosti nakon savjetovanja sa službenikom za saslušanje, određuje drugog službenika, koji nije uključen u predmetni slučaj, a ima dostatno iskustvo u trgovinskim postupcima, za izvršavanje dužnosti službenika za saslušanje.
Članak 4.
Načela interveniranja službenika za saslušanje
1. Pri obavljanju svojih dužnosti, službenik za saslušanje djeluje neovisno. Pri ispunjavanju svojih zadaća ne prima upute drugih.
2. Pri obavljanju svojih dužnosti, službenik za saslušanje uzima u obzir potrebu za učinkovitom primjenom osnovnih uredbi u skladu s važećim zakonodavstvom Unije te s načelima koje je utvrdio Sud Europske unije.
3. Pri izvršavanju svoje funkcije službenik za saslušanje mora u svakom trenutku trajanja postupka, bez ograničenja i neopravdanih odgoda, imati pristup svim spisima koji se tiču predmetnog trgovinskog postupka.
4. Službenik za saslušanje donosi odluke kako je predviđeno ovom Odlukom te može službama Komisije ovlaštenima za istrage iznositi prijedloge o svim pitanjima povezanim s pravima zainteresiranih stranaka koje su zatražile njegovo posredovanje. Službenik za saslušanje dužan je osigurati da se prilikom pripreme nacrta pravnih akata ili prijedloga Komisije poštuju sve bitne činjenice, bilo povoljne ili nepovoljne za zainteresirane stranke.
5. Odgovorni direktor ili njegov delegat izvješćuju službenika za saslušanje o daljnjem tijeku postupka u kojem je službenik za saslušanje posredovao, sve do usvajanja konačnog pravnog akta od strane Komisije ili Vijeća, ovisno o slučaju. Službenik za saslušanje mora bez odgode biti obaviješten o svakoj značajnoj promjeni stajališta Komisije u konačnoj fazi trgovinskog postupka kako bi procijenio svaki mogući utjecaj na prava zainteresiranih stranaka.
6. Službenik za saslušanje savjetuje člana Komisije odgovornog za trgovinsku politiku te, kada je to primjereno, i glavnog direktora, u vezi s daljnjim postupanjem na temelju njegovih preporuka i, u slučaju potrebe, u vezi s mogućim pravnim lijekovima.
7. Odgovorni direktor savjetuje se sa službenikom za saslušanje u vezi s promjenama ili nadopunama politike u vezi s postupovnim ili drugim značajnim pitanjima koja utječu na prava zainteresiranih stranaka kako su definirana člankom 2. ove Odluke. Službenik za saslušanje može savjetovati i o svakom drugom pitanju koje proizlazi iz trgovinskog postupka.
8. Službenik za saslušanje može članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku, te u slučaju potrebe i glavnom direktoru, iznijeti svoja stajališta i preporuke o svim pitanjima koja proizlaze iz trgovinskog postupka.
Članak 5.
Uvjeti posredovanja službenika za saslušanje - vremenski okvir - informacije
1. Službenik za saslušanje postupa na zahtjev zainteresiranih stranaka, člana Komisije odgovornog za trgovinsku politiku, glavnog direktora, direktora odgovornog za pojedini trgovinski postupak ili njegovog delegata te direktora drugih službi s kojima je izvršeno savjetovanje o pojedinom trgovinskom postupku.
2. Službenik za saslušanje može posredovati u bilo kojem trenutku trgovinskog postupka uz dužno poštovanje vremenskih ograničenja takvoga postupka.
3. Službenika za saslušanje obvezuju rokovi koji se primjenjuju u trgovinskim postupcima u skladu s osnovnim uredbama.
4. Svakom konačnom pravnom aktu ili prijedlogu Komisije prilaže se napomena službenika za saslušanje u kojoj se navodi je li posredovao u predmetnom postupku te kakva je bila priroda njegova posredovanja.
Članak 6.
Saslušanja
1. Službenik za saslušanje može na zahtjev ili u slučajevima i pod uvjetima utvrđenim osnovnim uredbama organizirati i provoditi dvije vrste saslušanja: saslušanja između pojedinačne zainteresirane stranke ili skupine zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima i službi Komisije nadležnih za istragu te saslušanja između zainteresiranih stranaka s različitim interesima.
2. Saslušanje može obuhvatiti bilo koje pitanje koje se pojavi u bilo kojem trenutku trgovinskog postupka, a moglo bi utjecati na prava zainteresiranih stranaka.
3. Fizičke osobe pozvane na saslušanje dužne su mu prisustvovati osobno ili ih mora zastupati pravni zastupnik. Pravne osobe pozvane na saslušanje zastupaju predstavnici s odgovarajućim ovlaštenjem, imenovani iz redova njihova stalnog osoblja.
4. Fizičkim ili pravnim osobama pozvanim na saslušanje koje je organizirao službenik za saslušanje tijekom saslušanja pomoć može pružiti pravni savjetnik ili druga osposobljena osoba koja nije njihov stalni zaposlenik, a koju odobri službenik za saslušanje.
5. Ovaj članak ne dovodi u pitanje pravo na saslušanje utvrđeno osnovnim uredbama.
Članak 7.
Saslušanja s pojedinačnom zainteresiranom strankom ili skupinom zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima
1. Službenik za saslušanje može, po obrazloženom zahtjevu zainteresirane stranke ili skupine zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima, organizirati i provesti saslušanje između pojedinačne zainteresirane stranke ili skupine zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima i službi Komisije nadležnih za istragu te u slučaju potrebe i drugih službi.
2. Saslušanje sa skupinom zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima može se organizirati na zahtjev pojedinačne zainteresirane stranke i održava se pod uvjetom da na sudjelovanje pristane barem još jedna pojedinačna zainteresirana stranka sa sličnim interesima.
Članak 8.
Saslušanja između zainteresiranih stranaka s različitim interesima
1. Saslušanje između zainteresiranih stranaka s različitim interesima može se organizirati, uz predsjedavanje službenika za saslušanje, kako bi se omogućilo iznošenje suprotnih stajališta i protivnih argumenata. Razdoblje u kojem je potrebno održati takvo saslušanje navodi se u obavijesti o početku trgovinskog postupka.
2. Saslušanje između zainteresiranih stranaka s različitim interesima može se organizirati u okviru svakog postupka trgovinske zaštite, nakon saslušanja službi Komisije nadležnih za istragu.
3. Saslušanje između zainteresiranih stranaka s različitim interesima može se organizirati na zahtjev pojedinačne zainteresirane stranke i održava se pod uvjetom da na sudjelovanje pristane barem još jedna pojedinačna zainteresirana stranka s različitim interesima.
4. Saslušanju prisustvuju službe Komisije nadležne za istragu te u slučaju potrebe i druge službe.
5. Nadležni predstavnici država članica mogu kao promatrači prisustvovati bilo kojem saslušanju između zainteresiranih stranaka s različitim interesima.
Članak 9.
Priprema saslušanja
1. Nakon savjetovanja s odgovornim direktorom ili njegovim delegatom, službenik za saslušanje određuje datum, trajanje i mjesto saslušanja. U slučaju zahtjeva zainteresiranih stranaka ili službi Komisije za odgodom, službenik za saslušanje odlučuje hoće li odobriti odgodu.
2. Prema potrebi, službenik za saslušanje može održati pripremni sastanak sa zainteresiranima strankama ili sa službama Komisije nadležnim za istragu i drugim službama kako bi se, u mjeri u kojoj je to moguće, utvrdila i razjasnila sva činjenična ili zakonska pitanja koja je potrebno obraditi tijekom saslušanja. U tu svrhu, službenik za saslušanje može od sudionika saslušanja zatražiti sve informacije potrebne za pripremu saslušanja.
3. Službenik za saslušanje priprema dnevni red svakog saslušanja koji mora biti dostupan svim sudionicima prije samog saslušanja.
4. Službenik za saslušanje može, unutar razumnog vremenskog razdoblja nakon roka za podnošenje primjedbi na objavljene podatke te prije saslušanja među strankama, pozvati sudionike da podnesu upite o informacijama koje su pružile druge zainteresirane stranke.
5. Prema potrebi, službenik za saslušanje može nakon savjetovanja s odgovornim direktorom ili njegovim delegatom, kako bi se osigurala valjana priprema saslušanja i u što većoj mjeri razjasnilo činjenično stanje, strankama pozvanima na saslušanje unaprijed dostaviti popis pitanja u kojima bi se želio upoznati sa stajalištem stranaka.
6. Službenik za saslušanje također može zatražiti da ga se prethodno obavijesti u pisanom obliku o osnovnom sadržaju predviđenih izjava sudionika svakog saslušanja.
7. Službenik za saslušanje može na saslušanje pozvati vanjske stručnjake. Zainteresirane stranke i službe Komisije mogu od službenika za saslušanje zatražiti da dopusti prisustvovanje vanjskih stručnjaka saslušanju. Službenik za saslušanje odlučuje o takvim zahtjevima. Vanjski stručnjaci pozvani na saslušanje dužni su potpisati sporazum o povjerljivosti podataka.
8. Od vanjskih se stručnjaka može zatražiti izrada relevantnih analiza, izvještaja ili objava koji se uključuju u spis i moraju, kada je to moguće, biti dostupni svim sudionicima prije samog saslušanja.
Članak 10.
Provođenje saslušanja
1. Službenik za saslušanje u cijelosti je odgovoran za vođenje saslušanja. Službenik za saslušanje dužan je osigurati pravilno provođenje saslušanja te na taj način doprinijeti nepristranosti samog saslušanja i svake kasnije donesene odluke.
2. Saslušanja nisu javna. Službenik za saslušanje odlučuje o tome koje osobe je potrebno saslušati u ime stranke te trebaju li se te stranke saslušati posebno ili uz nazočnost drugih osoba pozvanih na saslušanje. U potonjem je slučaju potrebno poštovati legitimne interese zainteresiranih stranaka za zaštitom njihovih poslovnih tajni i drugih povjerljivih podataka.
3. Službenik za saslušanje može dopustiti sudionicima da tijekom saslušanja postavljaju pitanja i na njih odgovaraju.
4. Ako je službenik za saslušanje dopustio vanjskim stručnjacima prisustvovanje saslušanju, dužan je tim stručnjacima osigurati mogućnost da iznesu svoja mišljenja i odgovore na pitanja drugih sudionika saslušanja.
5. Prema potrebi, službenik za saslušanje može nakon savjetovanja s odgovornim direktorom ili njegovim delegatom, zbog potrebe da se osigura pravo osoba na saslušanje, dati mogućnost zainteresiranim strankama da podnesu daljnje pisane prigovore nakon usmenog saslušanja. Službenik za saslušanje određuje datum do kojega se takvi prigovori mogu podnijeti. Pisane primjedbe primljene nakon tog datuma ne uzimaju se u obzir.
Članak 11.
Daljnje informiranje o saslušanjima
1. Službenik za saslušanje dužan je izraditi transkript ili smisleni sažetak saslušanja:
(a)
u slučaju organizacije saslušanja između zainteresiranih stranaka s različitim interesima, transkript ili smisleni sažetak mora biti dostupan svim sudionicima saslušanja i uvršten u spis u koji će zainteresirane stranke imati uvid;
(b)
u slučaju organizacije saslušanja između pojedinačne zainteresirane stranke ili skupine zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima i službi Komisije, transkript ili smisleni sažetak mora biti dostupan svim sudionicima saslušanja. Ti sudionici imaju pravo podnijeti obrazložen zahtjev za zaštitom određenih povjerljivih podataka sadržanih u transkriptu ili sažetku. Službenik za saslušanje donosi odluku o takvim zahtjevima nakon savjetovanja sa službama Komisije nadležnima za istragu i prema potrebi i drugim službama. Nezaštićena verzija transkripta ili sažetka uvrštava se u spis koji se daje na uvid zainteresiranim strankama.
2. Službenik za saslušanje može iznijeti prijedloge službama Komisije nadležnima za istragu u skladu s člankom 4. stavkom 4. ove Odluke. Službe Komisije nadležne za istragu u razumnom vremenskom razdoblju prije usvajanja konačnog pravnog akta izvješćuju službenika za saslušanje o tome jesu li i na koji način uzele u obzir te prijedloge te službeniku za saslušanje dostavljaju primjerak nacrta pravnog akta.
3. Službenik za saslušanje podnosi redovite izvještaje članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku, uz primjerak za glavnog direktora, o saslušanjima s pojedinačnim zainteresiranim strankama ili skupinom zainteresiranih stranaka sa sličnim interesima, kako je predviđeno člankom 18. ove Odluke, osim ako slučaj ne zahtijeva iznošenje hitnog prijedloga članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku ili glavnom direktoru.
4. Sve preporuke službama Komisije nadležnima za istragu te izvještaji i primjedbe službenika za saslušanje upućeni članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku ili glavnom direktoru smatraju se povjerljivim internim dokumentima.
5. U slučaju organizacije saslušanja između stranaka, službenik ovlašten za saslušanje izrađuje pisano konačno izvješće o poštovanju prava zainteresiranih stranaka. Službenik za saslušanje može izmijeniti konačno izvješće u svjetlu svih izmjena nacrta pravnog akta sve do trenutka usvajanja konačnog pravnog akta.
Članak 12.
Uvid u spis
1. Stranka koja tvrdi da je zainteresirana stranka može od službenika za saslušanje zatražiti da ponovno razmotri svaku zabranu od strane službi Komisije nadležnih za istragu kojom se dotičnoj stranci, unutar razumnog vremenskog razdoblja, onemogućuje uvid u spis dostupan zainteresiranim strankama ili u pojedini dokument kojim Komisija raspolaže. Službenik za saslušanje razmatra slučaj i donosi odluku o odobravanju djelomičnog ili potpunog uvida ili zabrani uvida u spis ili traženi dokument.
2. Službenik za saslušanje utvrđuje vremenske okvire unutar kojih će službe Komisije nadležne za istragu omogućiti takav uvid.
Članak 13.
Zaštita povjerljivosti podataka
1. Službenika za saslušanje obvezuju opća pravila zaštite povjerljivosti podataka koje su zainteresirane stranke priložile u okviru upravnih postupaka pred Komisijom.
2. Zainteresirana stranka ili službe Komisije nadležne za istragu mogu od službenika za saslušanje zatražiti da donese odluku o povjerljivoj prirodi dokumenta kojim raspolažu službe Komisije nadležne za istragu.
Članak 14.
Nepovjerljivi sažeci povjerljivih podataka
1. Zainteresirana stranka može od službenika za saslušanje zatražiti da ponovno razmotri ocjenu službi Komisije nadležnih za istragu o tome je li nepovjerljivi sažetak povjerljivih podataka koji je podnesen u okviru istrage dovoljno detaljan da omogući smisleno razumijevanje biti podnesenih povjerljivih podataka.
2. U slučaju namjere službi Komisije nadležnih za istragu da zanemare dokument ili podatke za koje je zainteresirana stranka odbila ponuditi smislen nepovjerljivi sažetak, potonja od službenika za saslušanje može zatražiti da odluči po tom pitanju.
3. Službenik za saslušanje razmatra zahtjev. Ako smatra da nepovjerljivi sažetak nije dovoljno detaljan, dužan je zainteresiranoj stranci koja je podnijela sažetak omogućiti da u razumnom vremenskom roku prokomentira i ispravi svoj sažetak.
4. Ako zainteresirana stranka koja je pružila povjerljive podatke ponudi manjkav sažetak, ponudi opravdanja koja nije moguće prihvatiti ili ne učini ništa, službenik za saslušanje odlučuje hoće li ili ne zanemariti povjerljive podatke za koje nije ponuđen nikakav smisleni nepovjerljivi sažetak u skladu s relevantnim odredbama osnovnih uredbi.
Članak 15.
Uvid u povjerljive podatke koji ne podliježu sažetom izvještavanju
Na zahtjev zainteresirane stranke službenik za saslušanje može razmotriti povjerljive podatke koji ne podliježu sažetom izvještavanju, a u koje ta stranka nema uvid, kako bi provjerio na koji su način službe Komisije nadležne za istragu koristile te podatke.
Službenik za saslušanje obavješćuje zainteresiranu stranku koja je podnijela zahtjev o tome jesu li, prema njegovom mišljenju:
(a)
podaci koji su joj uskraćeni od značaja za obranu te stranke; i
(b)
kada su od značaja, jesu li istražne službe ispravno obuhvatile te podatke u okviru činjenica i razmatranja na kojima su utemeljile svoje zaključke.
Članak 16.
Produljenje rokova
1. Svaki zahtjev za produljenjem vremenskih rokova ili odgodom datuma za podnošenje odgovora na upitnike, dostavu dodatnih informacija, obilaske na licu mjesta ili prigovore na objavljene podatke svaka zainteresirana stranka prvo upućuje službama Komisije nadležnima za istragu. Takav se zahtjev podnosi pravovremeno, prije isteka prvobitno utvrđenog vremenskog roka. Ako takav zahtjev bude odbijen ili zainteresirana stranka smatra da je odobreno produljenje roka prekratko, može, prije isteka izvorno utvrđenog vremenskog roka, službeniku za saslušanje podnijeti obrazložen zahtjev da razmotri slučaj. Nakon savjetovanja s odgovornim direktorom ili njegovim delegatom službenik za saslušanje ima pravo produljiti rokove ili odbiti zahtjev.
2. Službe Komisije ne postupaju u gore navedenom slučaju prije odluke službenika za saslušanje.
3. Službenik za saslušanje donosi odluku poštujući specifične okolnosti predmetnog zahtjeva i vremenska ograničenja postupka.
Članak 17.
Sudjelovanje u sastancima odbora
Službenik za saslušanje može prisustvovati sastancima odbora. Prema potrebi, službenik za saslušanje može odgovarati na pitanja država članica ako se ta pitanja tiču prirode njegova posredovanja u postupcima.
Članak 18.
Izvještaji službenika za saslušanje
1. Na kraju svake godine službenik za saslušanje izrađuje godišnje izvješće. Godišnje izvješće sadrži informacije o slučajevima u kojima je službenik za saslušanje posredovao, o vrstama odluka i preporuka koje je donio te o svim prijedlozima koje je iznio s ciljem unaprjeđenja trgovinskih postupaka. Izvješće se upućuje članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku. Primjerci izvješća uručuju se i glavnom direktoru za trgovinu te svim uključenim Upravama.
2. Sažeci godišnjih izvješća dostavljaju se državama članicama i Europskom parlamentu, te objavljuju na internetskoj stranici službenika za saslušanje.
3. Službenik za saslušanje izrađuje redovna izvješća za člana Komisije odgovornog za trgovinsku politiku u kojima iznosi sažetak svojih aktivnosti i svih pitanja koja su se pojavila tijekom tih aktivnosti. U izvješćima se daje pregled glavnih pitanja u vezi s politikom, odluka i prijedloga koje je službenik za saslušanje iznio te načina na koji su službe Komisije nadležne za istragu uzele u obzir te prijedloge. Primjerak ovog izvješća upućuje se glavnom direktoru za trgovinu.
4. Službenik za saslušanje izvještava o svim saslušanjima sa zainteresiranim strankama te, ispunjavajući svoju savjetodavnu ulogu, može izvijestiti člana Komisije odgovornog za trgovinsku politiku o svim drugim pitanjima koja se pojave tijekom trgovinskog postupka ili su na bilo koji drugi način značajna za učinkovitu provedbu zakonskih načela Europske unije u trgovinskim postupcima.
5. Konačno izvješće službenika za saslušanje o saslušanjima između stranaka podnosi se članu Komisije odgovornom za trgovinsku politiku, glavnom direktoru za trgovinu i nadležnom direktoru. Dostavlja se nadležnim predstavnicima država članica i zainteresiranim strankama.
Članak 19.
Prijelazne odredbe
Ova se Odluka primjenjuje na postupke koji su u trenutku njezina stupanja na snagu u tijeku, ali u kojima još nije donesena konačna objava.
Postupovni koraci koji su poduzeti prije stupanja na snagu ove Odluke ostaju na snazi.
Članak 20.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 29. veljače 2012.