NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 121/2012
ze dne 15. února 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinářských produktů nejchudším osobám v Unii
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 ze dne 10. prosince 1987, kterým se stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství (4), jež bylo následně zrušeno a začleněno do nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (5), poskytovalo spolehlivý režim rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii (režim rozdělování potravin) po více než dvacet let a úspěšně přispělo k sociální soudržnosti Unie, neboť oslabilo ekonomické a sociální nerovnosti.
(2)
Mezi cíle společné zemědělské politiky podle čl. 39 odst. 1 Smlouvy patří vedle stabilizace trhů zajištění toho, že se dodávky dostanou ke spotřebitelům za rozumné ceny. Režim rozdělování potravin během let přispěl k dosažení obou cílů a díky zlepšení nedostatečného zajišťování potravin pro nejchudší osoby v Unii se ukázal být nezbytným nástrojem, jenž přispívá k široké dostupnosti potravin v rámci Unie a zároveň snižuje intervenční zásoby.
(3)
Evropský parlament vyzval ve svém usnesení ze dne 7. července 2011 Komisi a Radu, aby nalezly pro zbývající roky stávajícího víceletého finančního rámce přechodné řešení, které zabrání náhlému a prudkému poklesu potravinové pomoci v důsledku snížení finančních prostředků z 500 milionů EUR na 113 milionů EUR a zajistí, že osoby závislé na potravinové pomoci nebudou ohroženy nedostatkem potravin.
(4)
Stávající režim rozdělování potravin spočívá v rozdělování produktů z intervenčních zásob Unie, dočasně doplňovaných tržními nákupy. Postupné reformy společné zemědělské politiky a příznivý vývoj výrobních cen nicméně vyústily v postupné snížení intervenčních zásob a sortimentu dostupných produktů. Současné znění nařízení (ES) č. 1234/2007 povoluje tržní nákupy pouze v případě dočasné nedostupnosti produktů. V souladu s rozsudkem Tribunálu ve věci T-576/08 (6) nemohou nákupy potravin na trhu Unie nahrazovat snížené intervenční zásoby pravidelně. Za těchto okolností se jeví jako vhodné režim rozdělování potravin ukončit. Aby dobročinné organizace v členských státech, které stávající režim rozdělování potravin využívají, měly dostatečnou dobu na přizpůsobení se nové situaci, režim rozdělování potravin by měl být pozměněn tak, aby poskytl přechodné období, během něhož by se tržní nákupy staly pravidelným zdrojem zásobování pro dotčený režim, aby doplňovaly intervenční zásoby tam, kde nejsou dostupné. Přechodné období by mělo skončit s dokončením ročního plánu na rok 2013.
(5)
Uplatňování režimu rozdělování potravin Unie by nemělo mít žádný vliv na vnitrostátní režimy rozdělování potravin.
(6)
V zájmu řádného rozpočtového řízení je třeba stanovit pevný strop podpory Unie. Režim pro rozdělování potravin by měl být přidán na seznam výdajů v čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (7), které mají být financovány z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF).
(7)
Zkušenosti ukázaly, že pokud jde o řízení režimu rozdělování potravin, jsou nezbytná jistá zlepšení. Komise by tedy měla pro provedení režimu rozdělování potravin stanovit roční plány na období let 2012 a 2013 vycházející z žádostí členských států, které sdělí Komisi, a z ostatních informací, jež budou považovány za důležité. Členské státy by měly založit své žádosti o potravinářské produkty na vnitrostátních programech rozdělování potravin a stanovit své cíle a priority pro rozdělování potravin nejchudším osobám, a to včetně zohlednění nutričních hodnot. V této souvislosti je vhodné, aby členské státy měly možnost dát přednost produktům pocházejícím z Unie. A konečně, v zájmu náležitého krytí nákladů spojených s prováděním ročních plánů je nezbytné, aby členské státy mohly z prostředků, jež jsou k dispozici v rámci ročních plánů, nahradit některé náklady vzniklé určeným organizacím v souvislosti se správou, dopravou a skladováním.
(8)
Členské státy by měly vykonávat odpovídající správní a fyzické kontroly a udělovat sankce, jestliže dojde k nesrovnalostem, aby se zajistilo provádění ročních plánů v souladu s platnými pravidly.
(9)
V zájmu zajištění nepřetržitého fungování stávajícího režimu rozdělování potravin, jež by mělo umožnit jeho postupné zrušení účinným způsobem, by toto nařízení mělo platit od 1. ledna 2012 do dokončení ročního plánu na rok 2013.
(10)
Nařízení (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„g)
režim rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007.“
Článek 2
Nařízení (ES) č. 1234/2007 se mění takto:
1)
Článek 27 se nahrazuje tímto:
„Článek 27
Režim rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii
1. Zřizuje se režim na období let 2012 a 2013, v jehož rámci mohou organizace určené členskými státy, jež nesmí být podnikatelskými subjekty rozdělovat potravinářské produkty nejchudším osobám v Unii. K účelům tohoto režimu rozdělování potravin se použijí produkty z intervenčních zásob, nebo pokud intervenční zásoby vhodné pro režim rozdělování potravin nejsou k dispozici, nakoupí se potravinářské produkty na trhu.
Pro účely režimu rozdělování potravin uvedeného v prvním pododstavci se „nejchudšími osobami“ rozumí fyzické osoby včetně rodin nebo skupin složených z těchto osob, jejichž sociální a finanční závislost je evidována nebo uznána na základě kritérií způsobilosti přijatých příslušnými vnitrostátními orgány, nebo je takto posuzována na základě kritérií užívaných určenými organizacemi a schválených uvedenými příslušnými vnitrostátními orgány.
2. Členské státy, které si přejí účastnit se režimu rozdělování potravin uvedeného v odstavci 1, předloží Komisi programy rozdělování potravin, které obsahují:
a)
podrobné údaje o hlavních rysech a cílech těchto programů;
b)
určené organizace;
c)
žádosti o množství potravinářských produktů, které mají být rozděleny každý rok, a další důležité informace.
Členské státy vybírají potravinářské produkty na základě objektivních kritérií včetně nutričních hodnot a vhodnosti pro rozdělování. Za tímto účelem mohou členské státy dát přednost potravinářským produktům pocházejícím z Unie.
3. Komise přijme roční plány na základě žádostí a dalších důležitých informací uvedených v odst. 2 prvním pododstavci písm. c), které členské státy předložily v rámci svých programů rozdělování potravin.
Každý roční plán stanoví roční finanční částky, které Unie přidělí každému členskému státu.
Nejsou-li potravinářské produkty obsažené v ročním plánu k dispozici z intervenčních zásob v členském státě, v němž jsou požadovány, stanoví Komise v ročním plánu možnost převést tyto produkty do dotčeného členského státu z členských států, v jejichž intervenčních zásobách k dispozici jsou.
Komise může revidovat roční plán na základě případných změn, které mají vliv na jeho provádění.
4. Potravinářské produkty se určeným organizacím uvolňují zdarma.
Rozdělování potravinářských produktů nejchudším osobám se uskutečňuje:
a)
zdarma nebo
b)
za cenu, která v žádném případě nepřekročí částku odůvodněnou náklady vzniklými určeným organizacím při jejich rozdělování,a které nejsou způsobilými náklady podle odst. 7 druhého pododstavce písm. a) a b).
5. Členské státy, které se režimu rozdělování potravin uvedeného v odstavci 1 účastní:
a)
předloží Komisi roční zprávu o provádění programů rozdělování potravin;
b)
včas Komisi informují o vývoji, jež má na provádění programů rozdělování potravin vliv.
6. Unie financuje způsobilé náklady v rámci režimu. Toto financování nepřekročí 500 milionů EUR za rozpočtový rok.
7. Způsobilé náklady v rámci režimu jsou:
a)
náklady na potravinářské produkty uvolněné z intervenčních zásob;
b)
náklady na potravinářské produkty zakoupené na trhu; a
c)
náklady na přepravu potravinářských produktů z intervenčních zásob mezi členskými státy.
V rámci finančních prostředků vyčleněných na provádění ročního plánu v každém členském státě mohou příslušné vnitrostátní orgány uznat za způsobilé:
a)
náklady na přepravu potravinářských produktů do skladů určených organizací;
b)
tyto náklady vzniklé určeným organizacím, pokud přímo souvisejí s prováděním ročního plánu:
i)
správní poplatky.
ii)
náklady na přepravu mezi sklady určených organizací a místy konečného výdeje a
iii)
náklady na skladování.
8. Členské státy provádějí správní a fyzické kontroly s cílem zajistit provádění ročních plánů v souladu s platnými pravidly a stanoví sankce pro případ nesrovnalostí.
9. Na obalech potravin rozdělovaných v rámci ročních plánů a v místech výdeje jsou jasně uvedena slova „Pomoc Evropské unie“ spolu se znakem Evropské unie.
10. Režimem rozdělování potravin uvedeným v odstavci 1 nejsou dotčeny žádné vnitrostátní režimy, jejichž prostřednictvím jsou v souladu s právními předpisy Unie rozdělovány potravinářské produkty nejchudším osobám.“
2)
V článku 204 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„6. Článek 27 se použije od 1. ledna 2012 do dokončení ročního plánu na rok 2013.“
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije od 1. ledna 2012 do dokončení ročního plánu na rok 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. února 2012.
32012R0121
L 044/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 121/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 15. veljače 2012.
o izmjeni uredaba Vijeća (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 1234/2007 u pogledu podjele prehrambenih proizvoda najugroženijim osobama u Uniji
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 42. prvi stavak i članak 43. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenja Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EEZ) br. 3730/87 od 10. prosinca 1987. o utvrđivanju općih pravila za opskrbu određenih organizacija hranom iz interventnih zaliha u svrhu podjele najugroženijim osobama u Zajednici (4), koja je naknadno stavljena izvan snage i uključena u Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavi zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (5), više od dva desetljeća osiguravala je pouzdan program podjele prehrambenih proizvoda najugroženijim osobama u Uniji (dalje u tekstu: program podjele hrane) i pozitivno doprinosila socijalnoj koheziji Unije smanjenjem ekonomskih i socijalnih razlika.
(2)
Ciljevi zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) kako su utvrđeni u članku 39. stavku 1. Ugovora uključuju stabilizaciju tržišta i osiguranje da roba dođe do potrošača po razumnim cijenama. Tijekom godina, program podjele hrane pripomagao je ispunjenju obaju ciljeva te se, smanjujući prehrambenu nesigurnost najugroženijih osoba u Uniji, pokazao kao bitno sredstvo kojim se doprinosi osiguranju široke raspoloživosti hrane unutar Unije te istodobno smanjenju interventnih zaliha.
(3)
Europski parlament je u rezoluciji od 7. srpnja 2011. pozvao Komisiju i Vijeće da pronađu prijelazno rješenje za preostale godine tekućeg višegodišnjeg financijskog okvira kako bi se izbjeglo naglo smanjenje pomoći u hrani zbog smanjenja sredstava s 500 na 113 milijuna EUR i tako osiguralo da ljudi koji ovise o pomoći u hrani ne oskudijevaju u hrani.
(4)
Sadašnji program podjele hrane oslanja se na podjelu proizvoda iz interventnih zaliha Unije, koje se privremeno nadopunjuju putem nabave na tržištu. Međutim, uzastopne reforme ZPP-a i povoljan razvoj proizvođačkih cijena doveli su do postupnog smanjenja interventnih zaliha i izbora raspoloživih proizvoda. Sadašnja verzija Uredbe (EZ) br. 1234/2007 dopušta nabavu na tržištu jedino ako proizvodi nisu privremeno raspoloživi. U svjetlu presude Općeg suda u predmetu T-576/08 (6), nabava hrane na tržištu Unije ne može redovito zamjenjivati smanjene interventne zalihe. U tim se okolnostima čini primjerenim ukinuti program podjele hrane. Kako bi se dobrotvornim organizacijama u državama članicama koje koriste sadašnji program podjele hrane ostavilo dovoljno vremena da se prilagode novoj situaciji, program podjele hrane trebalo bi izmijeniti tako da se predvidi prijelazno razdoblje u kojemu nabave na tržištu trebaju postupno postati redoviti izvor nabave u okviru programa podjele hrane s ciljem dopunjavanja interventnih zaliha u slučajevima kada odgovarajuće interventne zalihe nisu na raspolaganju. Prijelazno razdoblje trebalo bi završiti po završetku godišnjeg plana za 2013.
(5)
Program podjele hrane Unije trebalo bi primjenjivati ne dovodeći u pitanje nacionalne programe podjele hrane.
(6)
Kako bi se osiguralo dobro proračunsko upravljanje, potrebno je utvrditi gornju granicu za potporu Unije. Program podjele hrane trebalo bi dodati na popis izdataka iz članka 3. stavka 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 od 21. lipnja 2005. o financiranju zajedničke poljoprivredne politike (7) koje financira Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP).
(7)
Iskustvo je pokazalo da su potrebna određena poboljšanja vezana uz upravljanje programom podjele hrane. Komisija stoga treba utvrditi godišnje planove provedbe programa podjele hrane u 2012. i 2013. na temelju zahtjeva koje su države članice dostavile Komisiji kao i na temelju drugih informacija koje smatra relevantnima. Države članice trebaju temeljiti svoje zahtjeve za prehrambenim proizvodima na nacionalnim programima podjele hrane u kojima su utvrđeni ciljevi i prioriteti podjele hrane najugroženijim osobama, koji trebaju uključivati i prehrambene aspekte. U tom je kontekstu primjereno da države članice imaju mogućnost davanja prednosti proizvodima podrijetlom iz Unije. Konačno, kako bi se osiguralo da troškovi povezani s provedbom godišnjih planova budu pravilno pokriveni, potrebno je državama članicama dati mogućnost da u granicama sredstava koja su im na raspolaganju u okviru godišnjih planova nadoknade neke troškove određenih imenovanih organizacija nastale u vezi s upravljanjem, prijevozom i skladištenjem.
(8)
Države članice trebaju provoditi odgovarajuće administrativne i fizičke kontrole te predvidjeti kazne u slučaju nepravilnosti kako bi osigurale da se godišnji planovi provode u skladu s primjenjivim pravilima.
(9)
Kako bi se osiguralo kontinuirano funkcioniranje sadašnjeg programa podjele hrane te na učinkovit način omogućilo njegovo postupno ukidanje, ova bi se Uredba trebala primjenjivati od 1. siječnja 2012. do završetka godišnjeg plana za 2013.
(10)
Uredbe (EZ) br. 1290/2005 i (EZ) br. 1234/2007 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
U članku 3. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1290/2005 dodaje se sljedeća točka:
„(g)
program podjele hrane najugroženijim osobama u Uniji koji je predviđen u članku 27. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.”
Članak 2.
Uredba (EZ) br. 1234/2007 mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 27. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 27.
Program podjele hrane najugroženijim osobama u Uniji
1. Za 2012. i 2013. uspostavlja se program u sklopu kojeg se najugroženijim osobama u Uniji mogu dijeliti prehrambeni proizvodi preko organizacija koje nisu komercijalna poduzeća i koje imenuju države članice. Za potrebe ovog programa podjele hrane na raspolaganje se stavljaju proizvodi iz interventnih zaliha, a ako nema interventnih zaliha prikladnih za program podjele hrane, prehrambeni se proizvodi nabavljaju na tržištu.
Za potrebe programa podjele hrane predviđenog u prvom podstavku, ‚najugroženije osobe’ znači fizičke osobe, uključujući obitelji ili skupine sastavljene od takvih osoba, koje su na temelju kriterija prihvatljivosti koje su donijela nadležna nacionalna tijela evidentirane ili priznate kao socijalno ili financijski ovisne osobe ili koje se smatraju takvima na temelju kriterija koje koriste imenovane organizacije i koje su odobrila navedena nadležna nacionalna tijela.
2. Države članice koje žele sudjelovati u programu podjele hrane predviđenom u stavku 1. dostavljaju Komisiji programe podjele hrane koji sadrže sljedeće:
(a)
podatke o glavnim značajkama i ciljevima tih programa;
(b)
imenovane organizacije;
(c)
zahtjeve za količinama prehrambenih proizvoda koji će se dijeliti svake godine kao i druge relevantne informacije.
Države članice biraju prehrambene proizvode na temelju objektivnih kriterija koji uključuju nutritivne vrijednosti i prikladnost za podjelu. U tu svrhu države članice mogu davati prednost prehrambenim proizvodima podrijetlom iz Unije.
3. Komisija donosi godišnje planove na temelju zahtjeva i drugih relevantnih informacija iz stavka 2. prvog podstavka točke (c) koje su dostavile države članice kao dio svojih programa podjele hrane.
U svakom se godišnjem planu utvrđuju financijska sredstva koja Unija dodjeljuje pojedinoj državi članici.
Ako prehrambeni proizvodi obuhvaćeni godišnjim planom nisu na raspolaganju na interventne zalihama u državi članici u kojoj se ti proizvodi traže, Komisija u godišnjem planu predviđa prijenos navedenih proizvoda u tu državu članicu iz država članica u kojima ih ima na interventne zalihama.
Komisija može revidirati godišnji plan u svjetlu svakog relevantnog događaja koji utječe njegovo izvršenje.
4. Prehrambeni se proizvodi besplatno isporučuju imenovanim organizacijama.
Podjela prehrambenih proizvoda najugroženijim osobama je:
(a)
besplatna; ili
(b)
po cijeni koja nikako ne smije biti veća od one koja je utemeljena na troškovima koji imenovanim organizacijama nastanu u vezi s podjelom i koji nisu prihvatljivi troškovi na temelju stavka 7. drugog podstavka točaka (a) i (b).
5. Države članice koje sudjeluju u programu podjele hrane predviđenom u stavku 1.:
(a)
dostavljaju Komisiji godišnje izvješće o provedbi programa podjele hrane;
(b)
Komisiju pravodobno obavješćuju o događajima koji utječu na provedbu programa podjele hrane.
6. Unija financira prihvatljive troškove u okviru programa. To financiranje ne prelazi 500 milijuna EUR po proračunskoj godini.
7. Prihvatljivi troškovi u okviru programa jesu:
(a)
troškovi prehrambenih proizvoda isporučenih iz interventnih zaliha;
(b)
troškovi prehrambenih proizvoda nabavljenih na tržištu; i
(c)
troškovi prijevoza prehrambenih proizvoda iz interventnih zaliha iz jedne u drugu državu članicu.
U okviru financijskih sredstava koji su na raspolaganju za provedbu godišnjih planova u pojedinoj državi članici, nacionalna nadležna tijela mogu smatrati prihvatljivima sljedeće troškove:
(a)
troškove prijevoza prehrambenih proizvoda u skladišta imenovanih organizacija;
(b)
sljedeće troškove koji nastanu imenovanim organizacijama, u mjeri u kojoj su izravno povezani s provedbom godišnjih planova:
i.
administrativne troškove;
ii.
troškove prijevoza od skladišta imenovanih organizacija do mjesta konačne podjele; i
iii.
troškove skladištenja.
8. Države članice provode administrativne i fizičke kontrole kako bi osigurale da se godišnji planovi provode u skladu s primjenjivim pravilima te utvrđuju kazne koje se primjenjuju u slučaju nepravilnosti.
9. Na ambalaži hrane koja se dijeli u okviru godišnjih planova kao i na mjestima podjele moraju biti jasno istaknute riječi ‚Pomoć Europske unije’ zajedno sa simbolom Europske unije.
10. Program podjele hrane predviđen stavkom 1. ne dovodi u pitanje bilo koji nacionalni program podjele hrane najugroženijim osobama koji je u skladu s pravom Unije.”
2.
U članku 204. dodaje se sljedeći stavak:
„6.
Članak 27. primjenjuje se od 1. siječnja 2012. do završetka godišnjeg plana za 2013.”
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova se Uredba primjenjuje od 1. siječnja 2012. do završetka godišnjeg plana za 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 15. veljače 2012.