NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1168/2011
ze dne 25. října 2011,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 77 odst. 2 písm. b) a písm. d) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vypracování komplexní evropské politiky v oblasti migrace, jež bude zaměřená do budoucna a bude založena na dodržování lidských práv, solidaritě a odpovědnosti, zejména pro ty členské státy, které čelí zvláštnímu a nepřiměřenému tlaku, je i nadále klíčovým politickým cílem Evropské unie.
(2)
Politika Unie v oblasti vnějších hranic směřuje k vytvoření integrované správy hranic zajišťující jednotnou a vysokou úroveň kontroly a ostrahy, která nezbytně provází volný pohyb osob v rámci Unie a je základní součástí prostoru svobody, bezpečnosti a práva. K tomuto účelu se uvažuje o vytvoření společných pravidel pro standardy a postupy pro kontrolu a ostrahu vnějších hranic.
(3)
Účinné provádění společných pravidel pro standardy a postupy pro kontrolu a ostrahu vnějších hranic vyžaduje zvýšenou koordinaci operativní spolupráce mezi členskými státy.
(4)
Účinná správa vnějších hranic prostřednictvím kontrol a ostrahy přispívá k boji proti nedovolenému přistěhovalectví a obchodování s lidmi a napomáhá snižovat ohrožení vnitřní bezpečnosti, veřejného pořádku, veřejného zdraví a mezinárodních vztahů členských států.
(5)
Ochrana vnějších hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se vykonává, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu svých vnitřních hranic.
(6)
V roce 2004 přijala Rada nařízení (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (3) (FRONTEX) (dále jen „agentura“), jež zahájila činnost v květnu 2005. Nařízení (ES) č. 2007/2004 bylo změněno v roce 2007 nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 863/2007 ze dne 11. července 2007, kterým se zřizuje mechanismus pro vytvoření pohraničních jednotek rychlé reakce (4).
(7)
Další posílení úlohy agentury je v souladu s cílem Unie vypracovat politiku, která by vedla k postupnému zavedení koncepce integrované správy hranic. Agentura by měla v rámci svého mandátu podporovat členské státy při uplatňování této koncepce, jak je stanoveno v závěrech zasedání Rady o integrované správě hranic konaného ve dnech 4. a 5. prosince 2006.
(8)
Víceletý program pro prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům (Stockholmský program) přijatý Evropskou radou na zasedání ve dnech 10. a 11. prosince 2009 vyzývá k upřesnění a posílení úlohy agentury, pokud jde o správu vnějších hranic.
(9)
Mandát agentury by proto měl být upraven s cílem posílit zejména její operativní schopnosti a současně zajistit, aby všechna přijatá opatření byla přiměřená sledovanému cíli, aby byla účinná a aby plně respektovala základní práva a práva uprchlíků a žadatelů o azyl, mezi něž patří zejména zákaz navracení.
(10)
Stávající možnosti poskytování účinné pomoci členským státům v rámci operativních aspektů správy vnějších hranic je třeba rozšířit, pokud jde o dostupné technické zdroje. Agentura by měla být schopna plánovat dostatečně přesně koordinaci společných operací nebo pilotních projektů.
(11)
Minimální úroveň potřebného technického vybavení poskytovaného agenturou nebo povinně členskými státy na základě každoročních dvoustranných jednání a dohod přispěje velkou měrou k lepšímu plánování a provádění operací koordinovaných agenturou.
(12)
Agentura by měla spravovat seznam technického vybavení, které vlastní členské státy či agentura nebo které je členskými státy a agenturou spoluvlastněno, a to na základě vytvoření a vedení centralizovaných záznamů v rámci rezervy technického vybavení. Tato rezerva by měla zahrnovat minimální kontingent od každého typu technického vybavení, jež agentura potřebuje k provádění své činnosti.
(13)
V zájmu zajištění účinných operací by měla agentura vytvořit jednotky příslušníků pohraniční stráže. Pokud členské státy nečelí výjimečné situaci, která by zásadním způsobem ovlivňovala plnění jejich vnitrostátních úkolů, měly by pro tyto jednotky vyčlenit přiměřený počet kvalifikovaných příslušníků pohraniční stráže, kteří by byli k dispozici pro vyslání.
(14)
Agentura by měla být schopna vysílat do těchto jednotek příslušníky pohraniční stráže, kteří jsou agentuře dočasně přiděleni členskými státy jako národní odborníci a na které by se při plnění jejich úkolů a pravomocí měl vztahovat stejný právní rámec jako na vyslané příslušníky, které do jednotek přímo vyslali členské státy. Agentura by měla upravit svá vnitřní pravidla o dočasně přidělených národních odbornících umožňující hostitelskému státu vydávat při společných operacích a pilotních projektech přímé pokyny příslušníkům pohraniční stráže.
(15)
Jasně vymezený operační plán zahrnující hodnocení a povinnost hlášení incidentů dohodnutý před zahájením společných operací nebo pilotních projektů mezi agenturou a hostitelským členským státem po konzultaci se zúčastněnými členskými státy značně přispěje díky harmonizovanějšímu způsobu koordinace společných operací nebo pilotních projektů k plnění cílů tohoto nařízení.
(16)
Agentura bude systém hlášení incidentů využívat k tomu, aby příslušným vnitrostátním veřejným orgánům a své správní radě (dále jen „správní rada“) předala během společných operací, pilotních projektů nebo zásahů rychlé reakce veškeré informace týkající se důvěryhodných tvrzení zejména o porušení nařízení (ES) č. 2007/2004 nebo Schengenského hraničního kodexu stanoveného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (5), základních práv nevyjímaje.
(17)
Analýza rizik se ukázala jako klíčový prvek pro provádění operací na vnějších hranicích. Kvalita analýzy by se měla zlepšit tím, že bude rozšířena o způsob hodnocení schopnosti členských států čelit aktuálním výzvám, včetně současných a budoucích hrozeb a tlaků na svých vnějších hranicích. Těmito hodnoceními by však neměl být dotčen schengenský hodnotící mechanismus.
(18)
Agentura by měla na evropské úrovni zajistit pro školitele vnitrostátní pohraniční stráže členských států odbornou přípravu, včetně přípravy týkající se základních práv, přístupu k mezinárodní ochraně a azylovým řízením, a pro pracovníky příslušných vnitrostátních služeb doplňková školení a semináře týkající se kontroly a ostrahy na vnějších hranicích a navracení státních příslušníků třetích zemí neoprávněně pobývajících v členských státech. Agentura může ve spolupráci s členskými státy na jejich území organizovat odbornou přípravu, včetně výměnných programů. Členské státy by měly začlenit výsledky činnosti agentury v této oblasti do svých vnitrostátních programů odborné přípravy pohraniční stráže.
(19)
Agentura by měla sledovat vývoj vědeckého výzkumu v oblasti své činnosti, přispívat k tomuto vývoji a informovat o něm Komisi a členské státy.
(20)
Ve většině členských států spadají operativní stránky navracení státních příslušníků třetích zemí neoprávněně pobývajících v členských státech do pravomoci orgánů příslušných pro kontrolu vnějších hranic. Jelikož provádění těchto úkolů na úrovni Unie je zřetelným přínosem, měla by agentura, v plném souladu s návratovou politikou Unie, zajistit koordinaci či organizaci společných návratových operací prováděných členskými státy, určit osvědčené postupy k získání cestovních dokladů a definovat kodex chování, který by měl být dodržován při navracení státních příslušníků třetích zemí neoprávněně pobývajících na území členských států. Na činnosti a operace, které nejsou prováděny v souladu s Listinou základních práv Evropské unie (dále jen „Listina základních práv“), by neměly být poskytnuty žádné finanční prostředky Unie.
(21)
Agentura může za účelem plnění svého poslání a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů spolupracovat s Europolem, Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu, Agenturou Evropské unie pro základní práva a jinými subjekty a institucemi Unie, příslušnými orgány třetích zemí a mezinárodními organizacemi příslušnými pro záležitosti upravené nařízením (ES) č. 2007/2004, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s odpovídajícími ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Agentura by měla usnadnit operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi v rámci politiky vnějších vztahů Unie.
(22)
Stále důležitější je spolupráce s třetími zeměmi týkající se záležitostí upravených nařízením (ES) č. 2007/2004. S cílem zavést patřičný model spolupráce s příslušnými třetími zeměmi by měla agentura mít možnost zahájit a financovat projekty technické pomoci a ve spolupráci s příslušnými orgány třetích zemí vysílat do těchto zemí styčné důstojníky. Agentura by měla mít možnost přizvat k účasti na své činnosti pozorovatele ze třetích zemí poté, co jim poskytne nezbytnou odbornou přípravu. Navazování spolupráce se třetími zeměmi je důležité i z hlediska prosazování standardů správy hranic Unie včetně úcty k základním právům a lidské důstojnosti.
(23)
S cílem zajistit otevřené a transparentní podmínky zaměstnávání a rovné zacházení se zaměstnanci by se na zaměstnance a výkonného ředitele agentury měl vztahovat služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, stanovené nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (6), včetně pravidel týkajících se služebního tajemství a jiných srovnatelných povinností utajení.
(24)
Správní rada by kromě toho měla přijmout konkrétní ustanovení, která by umožnila dočasné přidělení národních odborníků z členských států do agentury. Tato ustanovení by měla mimo jiné stanovit, že přidělení příslušníci pohraniční stráže, kteří mají být vysláni v průběhu společných operací, pilotních projektů nebo zásahů rychlé reakce, by měli být považováni za vyslané příslušníky s odpovídajícími úkoly a pravomocemi.
(25)
Na zpracování osobních údajů agenturou se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7). Evropský inspektor ochrany údajů by proto měl sledovat zpracovávání osobních údajů agenturou a mít pravomoc získat od agentury přístup ke všem informacím nezbytným pro jeho šetření.
(26)
Pokud osobní údaje zpracovávají členské státy, plně se uplatňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8).
(27)
Při zajišťování provozního řízení informačních systémů se agentura řídí evropskými a mezinárodními normami, včetně norem týkajících se ochrany údajů, s přihlédnutím k nejvyšším profesním požadavkům.
(28)
Nařízení (ES) č. 2007/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(29)
Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané zejména ve Smlouvě o fungování EU a v Listině základních práv, především lidskou důstojnost, zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu, právo na svobodu a bezpečnost, právo na ochranu osobních údajů, právo na azyl, zásadu nenavracení, zákaz diskriminace, práva dítěte a právo na účinnou právní ochranu. Členské státy by měly toto nařízení uplatňovat v souladu s těmito právy a zásadami. Veškeré použití síly by mělo být v souladu s vnitrostátními právními předpisy hostitelského členského státu, včetně zásady nezbytnosti a proporcionality.
(30)
Prováděním tohoto nařízení by neměly být dotčeny práva a povinnosti členských států podle Úmluvy Organizace spojených národů o námořním právu, Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři, Mezinárodní úmluvy o námořním pátrání a záchraně a Ženevské úmluvy o postavení uprchlíků.
(31)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž přispět k vytvoření integrovaného řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(32)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (9), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (10). V důsledku toho by se delegace Islandské republiky a Norského království měly účastnit činnosti správní rady jako členové, i když s omezenými hlasovacími právy.
(33)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (11), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (12). V důsledku toho by se delegace Švýcarské konfederace měla účastnit činnosti správní rady jako člen, i když s omezenými hlasovacími právy.
(34)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu podepsaného mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (13), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (14). V důsledku toho by se delegace Lichtenštejnského knížectví měla účastnit činnosti správní rady jako člen, i když s omezenými hlasovacími právy.
(35)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(36)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (15). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(37)
Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (16). Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(38)
Agentura by měla usnadnit organizaci operativních činností, při kterých mohou členské státy využít odborné znalosti a nástroje, které jsou Irsko a Spojené království ochotny nabídnout v souladu s postupy, o nichž rozhodne pro jednotlivé případy správní rada. K tomuto účelu by měli být zástupci Irska a Spojeného království vyzváni k účasti na všech schůzích správní rady, aby se mohli plně zúčastnit jednání pro přípravu takových operativních činností.
(39)
Mezi Španělským královstvím a Spojeným královstvím existuje spor o vymezení hranic Gibraltaru.
(40)
Pozastavení použitelnosti tohoto nařízení na hranice Gibraltaru neznamená změnu postojů dotyčných států,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny
Nařízení (ES) č. 2007/2004 se mění takto:
1)
V článku 1 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto:
„2. Berouc v úvahu, že za kontrolu a ostrahu vnějších hranic odpovídají členské státy, agentura coby instituce Unie ve smyslu článku 15 a v souladu s článkem 19 tohoto nařízení usnadňuje a zefektivňuje uplatňovaní stávajících a budoucích opatření Unie týkajících se správy vnějších hranic, zejména Schengenského hraničního kodexu stanoveného nařízením (ES) č. 562/2006 (17). Činí tak zajištěním koordinace činnosti členských států při provádění těchto opatření, a tím přispívá k účinné, vysoké a jednotné úrovni kontroly osob a ostrahy na vnějších hranicích členských států.
Agentura při plnění svých úkolů jedná v plném souladu s příslušnými právními předpisy Unie, včetně Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina základních práv“), příslušnými normami mezinárodního práva včetně Úmluvy o právním postavení uprchlíků přijaté v Ženevě dne 28. července 1951 (dále jen „Ženevská úmluva“); závazky týkajícími se přístupu k mezinárodní ochraně, zejména zásadou nenavracení; a základními právy a přihlíží ke zprávám poradního fóra uvedeného v článku 26a tohoto nařízení.
3. Agentura poskytuje Komisi a členským státům nezbytnou technickou podporu a odborné znalosti v oblasti správy vnějších hranic a podporuje solidaritu mezi členskými státy, zejména mezi těmi, které čelí zvláštnímu nebo nepřiměřenému tlaku.
2)
Článek 1a se mění takto:
a)
vkládá se nový bod, který zní:
„1a.
„evropskými jednotkami pohraniční stráže“ rozumějí pro účely článku 3, článku 3b, článku 3c, článku 8 a článku 17 jednotky vyslané v průběhu společných operací a pilotních projektů, pro účely článků 8a až 8g jednotky vyslané v rámci zásahů rychlé reakce na hranicích (dále jen ‚zásahy rychlé reakce‘) ve smyslu nařízení (ES) č. 863/2007 (18) a pro účely čl. 2 odst. 1 písm. ea) a g) a článku 5 jednotky vyslané v průběhu společných operací;
b)
bod 2 se nahrazuje tímto:
„2)
„hostitelským členským státem“ rozumí členský stát, v němž se provádí společná operace, pilotní projekt či zásah rychlé reakce, nebo z něhož se tento zásah, operace či projekt zahajuje;“;
c)
body 4 a 5 se nahrazují tímto:
„4)
„členy jednotky“ rozumějí příslušníci pohraniční stráže členských států, kteří slouží u evropských jednotek pohraniční stráže a nejsou příslušníky jednotek hostitelského členského státu;
5)
„žádajícím členským státem“ rozumí členský stát, jehož příslušné orgány žádají agenturu, aby na jeho území nasadila jednotku pro zásah rychlé reakce;“.
3)
Článek 2 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
i)
písmena c) a d) se nahrazují tímto:
„c)
provádí analýzu rizik včetně hodnocení schopnosti členských států čelit hrozbám a tlakům na vnějších hranicích;
d)
podílí se na rozvoji výzkumu v oblasti kontroly a ostrahy vnějších hranic;“,
ii)
vkládá se nové písmeno, které zní:
„da)
napomáhá členským státům za okolností vyžadujících zvýšenou technickou a operativní pomoc na vnějších hranicích, s přihlédnutím k tomu, že některé případy mohou představovat humanitární nouzi a vyžadovat záchranné operace na moři;“,
iii)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
napomáhá členským státům za okolností, které vyžadují zvýšenou technickou a operativní pomoc na vnějších hranicích, zejména těm členským státům, které čelí zvláštnímu nebo nepřiměřenému tlaku;“,
iv)
vkládá se nové písmeno, které zní:
„ea)
vytváří evropské jednotky pohraniční stráže, které jsou vysílány v průběhu společných operací, pilotních projektů a zásahů rychlé reakce;“,
v)
písmena f) a g) se nahrazují tímto:
„f)
poskytuje členským státům nezbytnou podporu zahrnující, požádá-li o to členský stát, koordinaci či organizaci společných návratových operací;
g)
vysílá příslušníky pohraniční stráže z evropských jednotek pohraniční stráže do členských států v rámci společných operací, pilotních projektů nebo zásahů rychlé reakce v souladu s nařízením (ES) č. 863/2007;“,
vi)
vkládají se nová písmena, která znějí:
„h)
v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 vyvíjí a provozuje informační systémy, které umožňují rychlou a spolehlivou výměnu informací o vznikajících rizicích na vnějších hranicích, včetně informační a koordinační sítě zřízené rozhodnutím 2005/267/ES (19);
i)
poskytuje nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování evropského systému ostrahy hranic, případně při vytváření společného prostředí pro sdílení informací, včetně zajišťování interoperability systémů.
b)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„1a. V souladu s právem Unie a mezinárodním právem nesmí být žádná osoba vyloděna v zemi, nebo jinak předána orgánům této země, v rozporu se zásadou nenavracení, nebo v zemi, z níž hrozí nebezpečí vyhoštění nebo návratu do jiné země v rozporu s uvedenou zásadou. V souladu s právem Unie a mezinárodním právem se dbá na zvláštní potřeby dětí, obětí obchodování s lidmi, osob, které potřebují lékařskou pomoc, osob vyžadujících mezinárodní ochranu a dalších ohrožených osob.“;
c)
v odstavci 2 se poslední pododstavec nahrazuje tímto:
„Členské státy podávají agentuře zprávy o těchto operativních otázkách na jejich vnějších hranicích mimo rámec agentury. Výkonný ředitel agentury (dále jen ‚výkonný ředitel‘) pravidelně a alespoň jednou ročně informuje o uvedených otázkách správní radu agentury (dále jen ‚správní rada‘).“
4)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 2a
Kodex chování
Agentura vypracuje a bude dále rozvíjet kodex chování, který se vztahuje na veškeré operace koordinované agenturou. Kodex chování stanovuje postupy, jejichž cílem je zaručit dodržování zásad právního státu a základních práv, se zvláštním zaměřením na nezletilé osoby bez doprovodu a ohrožené osoby, jakož i na osoby vyžadující mezinárodní ochranu, a platí pro všechny osoby zapojené do činnosti agentury.
Agentura vypracuje kodex chování ve spolupráci s poradním fórem uvedeným v článku 26a.“
5)
Článek 3 se nahrazuje tímto:
„Článek 3
Společné operace a pilotní projekty na vnějších hranicích
1. Agentura posuzuje, schvaluje a koordinuje návrhy na společné operace a pilotní projekty předložené členskými státy včetně žádostí členských států v souvislosti s okolnostmi vyžadujícími zvýšenou technickou a operativní pomoc, zejména v případech zvláštního nebo nepřiměřeného tlaku.
Agentura může sama zahájit a provádět společné operace a pilotní projekty ve spolupráci s dotčenými členskými státy a po dohodě s hostitelskými členskými státy.
Může se rovněž rozhodnout dát členským státům, které se účastní společných operací nebo pilotních projektů, k dispozici své technické vybavení.
Před společnými operacemi a pilotními projekty se provede důkladná analýza rizik.
1a. Pokud již nejsou splněny podmínky k provádění společných operací či pilotních projektů, může agentura poté, co informuje dotyčný členský stát, tyto operace či projekty ukončit.
Členské státy účastnící se společné operace či pilotního projektu mohou agenturu požádat o ukončení této operace či projektu.
Pro případ porušení základních práv nebo závazků v oblasti mezinárodní ochrany při provádění společné operace nebo pilotního projektu stanoví domovský členský stát v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vhodná kázeňská nebo jiná opatření.
Pokud má výkonný ředitel za to, že taková porušení jsou závažná nebo že mohou přetrvávat, společné operace a pilotní projekty zcela nebo zčásti pozastaví či ukončí.
1b. Agentura zřídí v souladu s článkem 3b rezervu příslušníků pohraniční stráže, tzv. evropské jednotky pohraniční stráže, které bude možné vysílat během společných operací a pilotních projektů uvedených v odstavci 1. O vyslání lidských zdrojů a použití technického vybavení rozhodne v souladu s články 3a a 7.
2. Agentura může za účelem praktické organizace společných operací a pilotních projektů vyvíjet svou činnost prostřednictvím specializovaných poboček podle článku 16.
3. Agentura vyhodnotí výsledky společných operací a pilotních projektů a do 60 dní po ukončení těchto operací nebo projektů předává správní radě podrobnou závěrečnou hodnotící zprávu, která obsahuje zjištění úředníka pro otázky základních práv uvedeného v článku 26a. Agentura provádí komplexní srovnávací analýzu těchto výsledků, začleněnou do souhrnné zprávy uvedené v čl. 20 odst. 2 písm. b), za účelem zvýšení kvality, ucelenosti a účinnosti budoucích společných operací a pilotních projektů.
4. Agentura financuje nebo spolufinancuje společné operace a pilotní projekty uvedené v odstavci 1 prostřednictvím dotací ze svého rozpočtu v souladu s finančními předpisy, které se na ni vztahují.
5. Odstavce 1a a 4 se použijí i na zásahy rychlé reakce.“
6)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 3a
Organizační aspekty společných operací a pilotních projektů
1. Výkonný ředitel vypracuje operační plán společných operací a pilotních projektů uvedený v čl. 3 odst. 1. Po konzultaci s členskými státy účastnícími se společné operace nebo pilotního projektu schválí výkonný ředitel a hostitelský členský stát operační plán, jenž podrobně popisuje organizační aspekty, a to s dostatečným předstihem před plánovaným zahájením dané společné operace nebo pilotního projektu.
Operační plán zahrnuje veškeré aspekty, jež jsou považovány za nezbytné pro vedení společné operace či pilotního projektu, zejména:
a)
popis situace, způsob provedení a cíle vyslání, včetně operačního cíle;
b)
předpokládanou délku trvání společné operace nebo pilotních projektů;
c)
zeměpisnou oblast, ve které bude společná operace nebo pilotní projekt probíhat;
d)
popis úkolů a zvláštních pokynů pro vyslané příslušníky, včetně přípustného nahlížení do databází a přípustných služebních zbraní, střeliva a vybavení v hostitelském členském státě;
e)
složení jednotek vyslaných příslušníků a vyslání dalšího příslušného personálu;
f)
ustanovení o velení a kontrole včetně jmen a hodností příslušníků pohraniční stráže hostitelského členského státu zodpovědných za spolupráci s vyslanými příslušníky a agenturou, zejména těch příslušníků pohraniční stráže, kteří mají po dobu vyslání velitelskou pravomoc, a postavení vyslaných příslušníků v rámci velících struktur;
g)
technické vybavení, které bude použito během společné operace nebo pilotního projektu, včetně zvláštních požadavků, jako jsou podmínky použití, požadovaný obslužný personál, přeprava a jiné logistické aspekty, jakož i finanční ustanovení;
h)
podrobná ustanovení týkající se okamžitého hlášení incidentů, která agentura podává správní radě a příslušným vnitrostátním veřejným orgánům;
i)
systém podávání zpráv a hodnocení obsahující kritéria pro hodnotící zprávu a konečné datum předložení závěrečné hodnotící zprávy v souladu s čl. 3 odst. 3;
j)
pokud jde o operace na moři, zvláštní informace o uplatňování příslušné soudní příslušnosti a právních předpisů v zeměpisné oblasti, ve které probíhá společná operace nebo pilotní projekt, včetně odkazů na mezinárodní právo a právo Unie týkající se zadržení, záchrany na moři a vylodění;
k)
způsob spolupráce se třetími zeměmi, s jinými subjekty a institucemi Unie a s mezinárodními organizacemi.
2. Všechny změny nebo aktualizace operačního plánu vyžadují souhlas výkonného ředitele a hostitelského členského státu. Kopii změněného nebo upraveného operačního plánu agentura okamžitě zašle zúčastněným členským státům.
3. Agentura zajistí v rámci svých koordinačních úkolů operativní provádění všech organizačních aspektů, včetně přítomnosti zaměstnance agentury v průběhu společných operací a pilotních projektů uvedených v tomto článku.
Článek 3b
Složení a vyslání evropských jednotek pohraniční stráže
1. Na základě návrhu výkonného ředitele správní rada rozhoduje nadpoloviční většinou hlasů svých členů s hlasovacím právem o profilu a celkovém počtu příslušníků pohraniční stráže, kteří mají být k dispozici evropským jednotkám pohraniční stráže. Tentýž postup se použije při všech následných změnách jejich profilu a celkového počtu. Členské státy přispějí do evropských jednotek pohraniční stráže tím, že z vnitrostátní rezervy vytvořené podle různých profilů stanovených agenturou jmenují příslušníky pohraniční stráže odpovídající požadovaným profilům.
2. Příspěvek členských států, pokud jde o příslušníky pohraniční stráže pro konkrétní společné operace a pilotní projekty v následujícím roce, se plánuje na základě každoročních dvoustranných jednání a dohod mezi agenturou a členskými státy. V souladu s těmito dohodami dají členské státy na žádost agentury k dispozici příslušníky pohraniční stráže, pokud nejsou vystaveny výjimečné situaci, která zásadním způsobem ovlivňuje plnění vnitrostátních úkolů. Tato žádost se podává nejméně 45 dní před zamýšleným vysláním příslušníků pohraniční stráže. Autonomie domovského členského státu v souvislosti s výběrem personálu a dobou jeho vyslání zůstává nedotčena.
3. Agentura rovněž přispěje do evropských jednotek pohraniční stráže kvalifikovanými příslušníky pohraniční stráže dočasně přidělenými podle čl. 17 odst. 5 členskými státy jako národní odborníci. Příspěvek členských států, pokud jde o dočasné přidělení jejich příslušníků pohraniční stráže agentuře v následujícím roce, se plánuje na základě každoročních dvoustranných jednání a dohod mezi agenturou a členskými státy.
V souladu s těmito dohodami dají členské státy k dispozici příslušníky pohraniční stráže pro dočasné přidělení, ledaže by tím bylo vážně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů. V takových situacích mohou členské státy své dočasně přidělené příslušníky pohraniční stráže povolat zpět.
Maximální délka těchto dočasných přidělení nepřekročí šest měsíců v období dvanácti měsíců. Pro účely tohoto nařízení jsou dočasně přidělení příslušníci pohraniční stráže považováni za vyslané příslušníky a mají úkoly a pravomoci stanovené v článku 10. Pro použití článků 3c, 10 a 10b se členský stát, který dočasně přidělil příslušníky pohraniční stráže, považuje za domovský členský stát ve smyslu čl. 1a bodu 3. Ostatní dočasní zaměstnanci agentury, kteří nejsou kvalifikováni k výkonu funkcí spojených s ochranou hranic, jsou během společných operací a pilotních projektů vysíláni pouze k plnění koordinačních úkolů.
4. Členové evropských jednotek pohraniční stráže při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí plně ctí základní práva, včetně přístupu k azylovému řízení, a lidskou důstojnost. Veškerá opatření, která učiní při plnění svých úkolů a výkonu pravomocí, jsou přiměřená cílům, jež uvedená opatření sledují. Při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí nediskriminují osoby na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženského vyznání či přesvědčení, zdravotního postižení, věku či sexuální orientace.
5. V souladu s článkem 8g agentura jmenuje koordinátora pro každou společnou operaci nebo pilotní projekt, při nichž budou vysláni členové evropských jednotek pohraniční stráže.
Úkolem koordinátora bude podporovat spolupráci a koordinaci mezi hostitelskými a zúčastněnými členskými státy.
6. V souladu s článkem 8h agentura hradí náklady, které členským státům vzniknou v souvislosti s tím, že dají evropským jednotkám pohraniční stráže k dispozici příslušníky pohraniční stráže podle odstavce 1 tohoto článku.
7. Agentura každoročně informuje Evropský parlament o počtu příslušníků pohraniční stráže, který se každý členský stát zavázal poskytnout evropským jednotkám pohraniční stráže v souladu s tímto článkem.
Článek 3c
Velení evropským jednotkám pohraniční stráže
1. Po dobu vyslání evropských jednotek pohraniční stráže velí jednotkám hostitelský členský stát v souladu s operačním plánem uvedeným v čl. 3a odst. 1.
2. Agentura může sdělovat své názory na velení uvedené v odstavci 1 hostitelskému členskému státu prostřednictvím svého koordinátora uvedeného v čl. 3b odst. 5. V takovém případě hostitelský členský stát tyto názory zohlední.
3. V souladu s článkem 8g poskytuje hostitelský členský stát koordinátorovi veškerou nezbytnou pomoc, včetně úplného přístupu k evropským jednotkám pohraniční stráže po dobu jejich vyslání.
4. Členové evropských jednotek pohraniční stráže nadále podléhají při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí kázeňským opatřením svého domovského členského státu.“
7)
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Analýza rizik
Agentura rozvíjí a uplatňuje model společné integrované analýzy rizik.
Připraví obecnou a cílenou analýzu rizik, která bude předložena Radě a Komisi.
Pro účely analýzy rizik může agentura po předchozí konzultaci s členskými státy zhodnotit jejich schopnost čelit aktuálním výzvám, včetně současných a budoucích hrozeb a tlaků na vnějších hranicích Evropské unie, zejména v případě členských států, které jsou vystaveny zvláštnímu a nepřiměřenému tlaku. Za tímto účelem může agentura zhodnotit vybavení a zdroje členských států v oblasti ochrany hranic. Toto hodnocení vychází z informací dotyčného členského státu a ze zpráv a výsledků společných operací, pilotních projektů, zásahů rychlé reakce a další činnosti agentury. Těmito hodnoceními není dotčen schengenský hodnotící mechanismus.
Výsledky těchto hodnocení se předkládají správní radě.
Pro účely tohoto článku poskytnou členské státy agentuře veškeré nezbytné informace týkající se situace a možných hrozeb na jejich vnějších hranicích.
Agentura začlení výsledky modelu společné integrované analýzy rizik do rozvoje společných hlavních osnov pro odbornou přípravu pohraniční stráže uvedených v článku 5.“
8)
Článek 5 se nahrazuje tímto:
a)
první pododstavec se nahrazuje tímto:
„Agentura zajistí příslušníkům pohraniční stráže, kteří jsou členy evropských jednotek pohraniční stráže, další odbornou přípravu týkající se jejich úkolů a pravomocí. Dále provádí pravidelný výcvik těchto příslušníků pohraniční stráže podle plánu další přípravy a výcviku uvedeného v ročním pracovním programu agentury.
Agentura provádí rovněž kroky nezbytné k tomu, aby všichni příslušníci pohraniční stráže a další zaměstnanci členských států, kteří jsou součástí evropských jednotek pohraniční stráže, jakož i zaměstnanci agentury absolvovali před svou účastí na operativních činnostech organizovaných agenturou odbornou přípravu v oblasti příslušných právních předpisů Unie a mezinárodního práva, včetně oblasti základních práv, přístupu k mezinárodní ochraně, pokynů týkajících se identifikace osob žádajících o ochranu a informování těchto osob o zařízeních, na která se mohou obrátit.
Agentura vypracuje a dále rozvíjí společné hlavní osnovy pro odbornou přípravu pohraniční stráže a poskytuje odbornou přípravu na evropské úrovni pro školitele vnitrostátní pohraniční stráže členských států, včetně odborné přípravy týkající se základních práv, přístupu k mezinárodní ochraně a příslušného námořního práva.
Agentura vypracuje společné hlavní osnovy po konzultaci s poradním fórem uvedeným v článku 26a.
Členské státy začlení společné hlavní osnovy do odborné přípravy příslušníků své vnitrostátní pohraniční stráže.“;
b)
za poslední pododstavec se vkládá nový odstavec, který zní:
„Agentura zavede výměnný program, jenž umožní příslušníkům pohraniční stráže, kteří jsou zapojeni do evropských jednotek pohraniční stráže, získat znalosti či konkrétní praktické poznatky na základě zkušeností a osvědčených postupů nabytých v zahraničí prostřednictvím práce u pohraniční stráže v jiném než jejich vlastním členském státě.“
9)
Články 6 a 7 se nahrazují tímto:
„Článek 6
Sledování výzkumu a přispívání k jeho výsledkům
Agentura aktivně sleduje výsledky výzkumu v oblasti kontroly a ostrahy vnějších hranic, přispívá k jejich dosažení a informuje o nich Komisi a členské státy.
Článek 7
Technické vybavení
1. Agentura může pro účely ochrany vnějších hranic sama nebo společně s členským státem pořizovat nebo si pronajímat technické vybavení, jež se bude v souladu s finančními předpisy, které se na ni vztahují, používat během společných operací, pilotních projektů, zásahů rychlé reakce, návratových operací nebo projektů technické pomoci. Před pořízením nebo pronájmem jakéhokoliv vybavení, jež pro agenturu obnáší značné náklady, se provede důkladná analýza potřeb, nákladů a přínosů. Každý takový výdaj se stanoví v rozpočtu agentury přijatém správní radou v souladu s čl. 29 odst. 9. Pořizuje-li nebo pronajímá-li si agentura důležité technické vybavení, jako jsou plavidla hlídkující na volném moři a v pobřežních vodách nebo pobřežní hlídková vozidla, platí tyto podmínky:
a)
v případě jeho pořízení a spoluvlastnictví se agentura formálně dohodne s jedním členským státem na registraci vybavení v tomto členském státě v souladu s příslušnými právními předpisy tohoto členského státu;
b)
v případě pronájmu musí být vybavení registrováno v některém členském státě.
Na základě vzorové dohody vypracované agenturou se členský stát registrace a agentura dohodnou na způsobu zajištění doby, po kterou bude společný majetek agentuře plně k dispozici, jakož i na podmínkách využívání tohoto vybavení.
Členský stát, v němž je vybavení registrováno, nebo dodavatel technického vybavení poskytnou potřebné odborníky a technický personál pro právně podloženou a bezpečnou obsluhu vybavení.
2. Agentura zřizuje a vede centralizované záznamy o technickém vybavení v rezervě technického vybavení složené z vybavení vlastněného buď členskými státy, nebo agenturou a vybavení spoluvlastněného členskými státy a agenturou pro účely ochrany vnějších hranic. Rezerva technického vybavení obsahuje minimální kontingent od každého typu technického vybavení podle odstavce 5 tohoto článku. Vybavení zařazené do rezervy technického vybavení se použije při činnostech podle článků 3, 8a a 9.
3. Členské státy přispívají do rezervy technického vybavení uvedené v odstavci 2. Příspěvek členských států do rezervy a nasazení technického vybavení při konkrétních operacích se plánuje na základě každoročních dvoustranných jednání a dohod mezi agenturou a členskými státy. V souladu s těmito dohodami a tvoří-li součást minimálního kontingentu technického vybavení pro daný rok, poskytnou členské státy své technické vybavení k dispozici pro použití na žádost agentury, pokud nejsou vystaveny výjimečné situaci, při níž je podstatně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů. Tyto žádosti se podávají nejméně čtyřicet pět dní před zamýšleným nasazením. Příspěvky členských států do rezervy technického vybavení jsou každoročně přezkoumány.
4. Agentura spravuje záznamy o rezervě technického vybavení takto:
a)
roztřídění podle druhu vybavení a typu operace;
b)
roztřídění podle vlastníka (členský stát, agentura, ostatní);
c)
celkové množství požadovaného vybavení;
d)
případně požadovaný obslužný personál;
e)
další informace, jako např. podrobnosti registrace, požadavky týkající se přepravy a údržby, platné vnitrostátní vývozní režimy, technické pokyny nebo jiné údaje potřebné k správnému zacházení s vybavením.
5. Agentura financuje nasazení technického vybavení, jež tvoří součást minimálního kontingentu technického vybavení poskytnutého daným členským státem pro daný rok. Nasazení technického vybavení, jež součást minimálního kontingentu technického vybavení netvoří, agentura spolufinancuje do výše 100 % způsobilých výdajů, přičemž zohlední konkrétní okolnosti, jež panují v členském státě, který toto technické vybavení nasazuje.
O pravidlech pro technické vybavení, včetně požadovaného celkového minimálního kontingentu od každého typu technického vybavení, podmínkách pro nasazení a náhradě nákladů rozhoduje každoročně správní rada na návrh výkonného ředitele v souladu s článkem 24. Pro účely rozpočtu by správní rada měla toto rozhodnutí přijmout do 31. března každého roku.
Agentura navrhuje minimální kontingent technického vybavení v souladu se svými potřebami, zejména s cílem být schopna provádět společné operace, pilotní projekty, zásahy rychlé reakce a společné návratové operace, a v souladu se svým pracovním programem na daný rok.
Pokud se ukáže, že minimální kontingent technického vybavení nepostačuje na provádění operačního plánu schváleného pro společné operace, pilotní projekty, zásahy rychlé reakce nebo společné návratové operace, provede agentura jeho revizi na základě svých oprávněných potřeb a po dohodě s členskými státy.
6. Agentura měsíčně podává správní radě zprávu o složení a nasazení vybavení, jež tvoří součást rezervy technického vybavení. Pokud není dosaženo minimálního kontingentu technického vybavení podle odstavce 5, výkonný ředitel o tom neprodleně informuje správní radu. Správní rada přijme rozhodnutí o prioritách při naléhavém nasazení technického vybavení a podnikne patřičná opatření k nápravě zjištěných nedostatků. O zjištěných nedostatcích a přijatých opatřeních informuje správní rada Komisi. Komise následně tyto informace spolu s vlastním posouzením postoupí Evropskému parlamentu a Radě.
7. Agentura každoročně informuje Evropský parlament o množství technického vybavení, které se každý členský stát zavázal v souladu s tímto článkem poskytnout do rezervy technického vybavení.“
10)
Článek 8 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen čl. 78 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen ‚Smlouva o fungování EU‘), může agenturu požádat o pomoc jeden nebo více členských států, které jsou vystaveny zvláštnímu a nepřiměřenému tlaku a které čelí okolnostem vyžadujícím zvýšenou technickou a operativní pomoc při plnění svých závazků s ohledem na kontrolu a ostrahu vnějších hranic. Agentura zorganizuje v souladu s článkem 3 pro žádající členský stát nebo státy vhodnou technickou a operativní pomoc.“;
b)
v odstavci 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„c)
vyslat příslušníky evropských jednotek pohraniční stráže.“;
c)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Agentura může pořizovat technické vybavení za účelem kontroly a ostrahy vnějších hranic, které budou využívat její odborníci v rámci zásahů rychlé reakce po dobu jejich trvání.“
11)
Článek 8a se nahrazuje tímto:
„Článek 8a
Zásahy rychlé reakce
Na žádost členského státu, který čelí naléhavé a mimořádné situaci, zejména při přílivu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí usilujících o nepovolený vstup na území členského státu na určitých místech vnějších hranic, může agentura na území žádajícího státu na přiměřenou a omezenou dobu vyslat jednu nebo více evropských jednotek pohraniční stráže (dále jen ‚jednotka‘ nebo ‚jednotky‘) v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 863/2007.“
12)
V článku 8d se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. V případě, že výkonný ředitel rozhodne o vyslání jedné či více jednotek, agentura společně s žádajícím členským státem neprodleně, a v každém případě nejpozději do pěti pracovních dnů ode dne přijetí rozhodnutí, vypracují operační plán podle článku 8e.“
13)
V článku 8e se odstavec 1 mění takto:
a)
písmena e), f) a g) se nahrazují tímto:
„e)
složení jednotek a rovněž zapojení dalšího příslušného personálu;
f)
ustanovení o velení a kontrole včetně jmen a hodností příslušníků pohraniční stráže hostitelského členského státu zodpovědných za spolupráci s jednotkami, zejména těch příslušníků pohraniční stráže, kteří jednotkám velí po dobu jejich vyslání, a postavení jednotek v rámci velících struktur;
g)
technické vybavení, které bude nasazeno společně s vyslanými jednotkami, včetně specifických požadavků, jako jsou podmínky použití, požadovaný obslužný personál, doprava a jiné logistické aspekty, jakož i finanční ustanovení;“;
b)
vkládají se nová písmena, která znějí:
„h)
podrobná ustanovení o okamžitém podávání zpráv o incidentech agenturou správní radě a příslušným vnitrostátním veřejným orgánům;
i)
režim podávání zpráv a hodnocení obsahující kritéria pro hodnotící zprávu a konečné datum předložení závěrečné hodnotící zprávy v souladu s čl. 3 odst. 3;
j)
při operacích na moři konkrétní informace o uplatňování soudní příslušnosti a právních předpisů v zeměpisné oblasti, ve které probíhá zásah rychlé reakce, včetně odkazu na mezinárodní právní předpisy a právní předpisy Unie týkající se zadržení, záchrany na moři a vylodění;
k)
způsoby spolupráce se třetími zeměmi, jinými subjekty a institucemi Unie nebo mezinárodními organizacemi.“
14)
V čl. 8h odst. 1 se návětí nahrazuje tímto:
„1. Agentura hradí v plném rozsahu následující náklady, které členským státům vzniknou v souvislosti s tím, že dají k dispozici příslušníky pohraniční stráže pro účely uvedené v čl. 3 odst. 1b a v článcích 8a a 8c:“.
15)
Článek 9 se nahrazuje tímto:
„Článek 9
Spolupráce při navracení
1. Při dodržení návratové politiky Unie, a zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (20), a aniž by posuzovala oprávněnost rozhodnutí o návratu, poskytuje agentura nezbytnou pomoc a na žádost zúčastněných členských států zajišťuje koordinaci nebo organizaci společných návratových operací členských států, a to na základě pronájmu letadel pro účely těchto operací. Agentura financuje nebo spolufinancuje operace a projekty uvedené v tomto odstavci prostřednictvím subvencí ze svého rozpočtu v souladu s finančními předpisy, které se na ni vztahují. Agentura může rovněž používat finanční prostředky Unie dostupné v oblasti navracení. Agentura zajistí, aby v jejích grantových dohodách s členskými státy byla veškerá finanční podpora podmíněna plným dodržováním Listiny základních práv.
1a. Agentura vypracuje kodex chování pro navracení státních příslušníků třetích zemí neoprávněně pobývajících na území členských států, který se použije během všech společných návratových operací koordinovaných agenturou a který popisuje společné standardizované postupy, jež by měly zjednodušit organizaci společných návratových operací a zajistit navracení humánním způsobem a při plném respektování základních práv, zejména zásad lidské důstojnosti, zákazu mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu, práva na svobodu a bezpečnost, práva na ochranu osobních údajů a zákazu diskriminace.
1b. Kodex chování přihlédne zejména k povinnosti zavést účinný systém pro sledování nuceného navracení, kterou stanoví čl. 8 odst. 6 směrnice 2008/115/ES, a k strategii v oblasti základních práv uvedené v čl. 26a odst. 1 tohoto nařízení. Sledování společných návratových operací by mělo být prováděno na základě objektivních a transparentních kritérií a mělo by zahrnovat celou společnou návratovou operaci od fáze před odletem až po předání navracených osob v zemi návratu.
1c. Členské státy pravidelně informují agenturu o své potřebě pomoci nebo koordinace ze strany agentury. Agentura vypracuje průběžný operační plán s cílem poskytnout žádajícímu členskému státu nezbytnou operativní podporu včetně technického vybavení uvedeného v čl. 7 odst. 1. O obsahu a způsobu provádění průběžného operačního plánu rozhodne správní rada na návrh výkonného ředitele v souladu s článkem 24.
2. Agentura spolupracuje s příslušnými orgány dotyčných třetích zemí uvedenými v článku 14 a určí osvědčené postupy v oblasti získávání cestovních dokladů a navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí.
16)
V článku 10 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí dodržují vyslaní příslušníci právo Unie a mezinárodní právo, základní práva a vnitrostátní právní předpisy hostitelského členského státu.“
17)
Článek 11 se nahrazuje tímto:
„Článek 11
Systémy výměny informací
Agentura může přijmout veškerá opatření nezbytná k usnadnění výměny informací týkajících se jejích úkolů s Komisí a členskými státy a případně s agenturami Unie uvedenými článku 13. Vyvíjí a provozuje informační systém umožňující výměnu utajovaných skutečností s těmito subjekty, včetně osobních údajů uvedených v článcích 11a, 11b a 11c.
Agentura může přijmout veškerá opatření nezbytná k usnadnění výměny informací týkajících se jejích úkolů se Spojeným královstvím a Irskem, vztahují-li se k činnostem, jichž se tyto státy účastní v souladu s článkem 12 a čl. 20 odst. 5.“
18)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 11a
Ochrana údajů
Na zpracování osobních údajů agenturou se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Správní rada stanoví opatření pro uplatňování nařízení (ES) č. 45/2001 agenturou, včetně opatření týkajících se inspektora ochrany údajů agentury. Tato opatření budou stanovena po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů. Aniž jsou dotčeny články 11b a 11c, může agentura zpracovávat osobní údaje pro administrativní účely.
Článek 11b
Zpracování osobních údajů v souvislosti se společnými návratovými operacemi
1. Při výkonu svých úkolů během organizace a koordinace společných návratových operací členských států uvedených v článku 9 může agentura zpracovávat osobní údaje osob, na něž se tyto společné návratové operace vztahují.
2. Při zpracovávání těchto osobních údajů musí být dodržovány zásady nezbytnosti a proporcionality. Jejich zpracování je přísně omezeno zejména na ty osobní údaje, které jsou požadovány pro účely společných návratových operací.
3. Osobní údaje se vymažou, jakmile je dosaženo účelu, pro který byly shromážděny, a to nejpozději deset dní po skončení společné návratové operace.
4. Pokud osobní údaje nepředá dopravci členský stát, může tyto údaje předat agentura.
5. Tento článek se použije v souladu s opatřeními uvedenými v článku 11a.
Článek 11c
Zpracování osobních údajů shromážděných během společných operací, pilotních projektů a zásahů rychlé reakce
1. Aniž je dotčena pravomoc členských států shromažďovat osobní údaje v souvislosti se společnými operacemi, pilotními projekty a zásahy rychlé reakce a na základě omezení stanovených v odstavcích 2 a 3 může agentura dále zpracovávat osobní údaje shromážděné členskými státy během těchto operačních činností a předané agentuře s cílem přispět k bezpečnosti vnějších hranic členských států.
2. Toto další zpracovávání osobních údajů agenturou se omezuje na osobní údaje týkající se osob, které příslušné orgány členských států důvodně podezírají z účasti na přeshraniční trestné činnosti, z napomáhání nepovolenému přistěhovalectví nebo z obchodování s lidmi ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. a) a b) směrnice Rady č. 2002/90/ES ze dne 28. listopadu 2002, kterou se definuje napomáhání k nepovolenému vstupu, přechodu a pobytu (21).
3. Osobní údaje uvedené v odstavci 2 agentura dále zpracovává pouze pro tyto účely:
a)
předání v jednotlivých případech Europolu nebo jinému donucovacímu orgánu Unie podle článku 13;
b)
použití pro přípravu analýzy rizik uvedené v článku 4. Ve výsledku analýzy rizik se údaje anonymizují.
4. Osobní údaje se po předání Europolu nebo jiným subjektům Unie či po využití pro přípravu analýzy rizik uvedené v článku 4 vymažou. Období uchovávání údajů v žádném případě nepřekročí tři měsíce od data shromáždění těchto údajů.
5. Při zpracovávání těchto osobních údajů musí být dodržovány zásady nezbytnosti a proporcionality. Osobní údaje agentura nepoužije pro účely vyšetřování, které je i nadále v pravomoci příslušných orgánů členských států.
Je zejména přísně omezeno na ty osobní údaje, které jsou požadovány pro účely uvedené v odstavci 3.
6. Aniž je dotčeno nařízení (ES) č. 1049/2001 je další předávání nebo sdělování osobních údajů, které zpracovává agentura, třetím zemím nebo třetím stranám zakázáno.
7. Tento článek se použije v souladu s opatřeními uvedenými v článku 11a.
Článek 11d
Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností
1. Agentura uplatňuje bezpečnostní předpisy Komise stanovené v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (22). Tyto předpisy se uplatní mimo jiné na výměnu, zpracování a uchovávání utajovaných skutečností.
2. Agentura uplatňuje bezpečnostní zásady týkající se zpracování citlivých neutajovaných informací, jak jsou stanoveny v rozhodnutí uvedeném v odstavci 1 tohoto článku a jak je provádí Komise. Správní rada stanoví opatření pro uplatňování těchto bezpečnostních zásad.
19)
Články 13 a 14 se nahrazují tímto:
„Článek 13
Spolupráce se subjekty a institucemi Unie a s mezinárodními organizacemi
Agentura může spolupracovat s Europolem, Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu, Agenturou Evropské unie pro základní práva (dále jen ‚agentura pro základní práva‘) a dalšími subjekty a institucemi Unie a s mezinárodními organizacemi příslušnými pro záležitosti upravené tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito subjekty v souladu s odpovídajícími ustanoveními Smlouvy o fungování EU a s ustanoveními o pravomocích těchto subjektů. Agentura v každém případě informuje Evropský parlament o každém takovém ujednání.
Další předávání nebo sdělování osobních údajů, které zpracovává agentura, jiným subjektům nebo institucím Unie podléhá zvláštním pracovním ujednáním o výměně osobních údajů a může se činit pouze po předchozím schválení evropským inspektorem ochrany údajů.
Agentura může rovněž se souhlasem dotyčných členských států zvát pozorovatele ze Unie nebo z mezinárodních organizací k účasti na svých činnostech uvedených v článcích 3, 4 a 5, pokud je jejich přítomnost v souladu s cíli těchto činností, může přispět ke zlepšení spolupráce a k výměně osvědčených postupů a nenaruší celkovou bezpečnost těchto činností. Účast těchto pozorovatelů se může v případě činností uvedených v článcích 4 a 5 uskutečnit pouze se souhlasem dotyčných členských států a v případě činností uvedených v článku 3 pouze se souhlasem hostitelského členského státu. Podrobná pravidla pro účast pozorovatelů se zahrnou do operačního plánu uvedeného v čl. 3a odst. 1. Těmto pozorovatelům poskytne agentura před jejich účastí odpovídající odbornou přípravu.
Článek 14
Usnadnění operativní spolupráce se třetími zeměmi a spolupráce s příslušnými orgány třetích zemí
1. Agentura usnadňuje v oblastech své činnosti a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi v rámci politiky vnějších vztahů Unie, mimo jiné v oblasti lidských práv.
Agentura a členské státy dodržují normy rovnocenné alespoň normám stanoveným v právních předpisech Unie také v případě, že spolupráce se třetími zeměmi probíhá na území těchto zemí.
Navázání spolupráce se třetími zeměmi slouží k propagaci norem evropské správy hranic, které mimo jiné zahrnují dodržování základních práv a lidské důstojnosti.
2. Agentura může spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro záležitosti upravené tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito orgány v souladu s odpovídajícími ustanoveními Smlouvy o fungování EU. Tato pracovní ujednání se vztahují pouze na řízení operativní spolupráce.
3. Agentura může do třetích zemí vyslat své styčné úředníky, kteří by měli při plnění svých povinností požívat nejvyšší možné ochrany. Styční úředníci jsou zapojeni do místních nebo regionálních sítí pro spolupráci styčných úředníků členských států odpovědných za oblast přistěhovalectví vytvořených podle nařízení Rady (ES) č. 377/2004 ze dne 19. února 2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví (23). Styční úředníci jsou vysláni pouze do těch třetích zemí, ve kterých postupy při správě hranic respektují minimální normy v oblasti lidských práv. Jejich vyslání schvaluje správní rada. Při vysílání styčných úředníků by měly být v rámci vnější politiky Unie upřednostněny ty třetí země, které podle analýzy rizik představují zemi původu nebo zemi tranzitu pro nepovolené přistěhovalectví. Na základě vzájemnosti může rovněž agentura na omezenou dobu přijmout styčné úředníky vyslané třetími zeměmi. Správní rada přijme v souladu s článkem 24 na návrh výkonného ředitele seznam priorit pro daný rok.
4. V souladu s právem Unie a základními právy zahrnují úkoly styčných úředníků agentury navazování a udržování kontaktů s příslušnými orgány třetí země, do které jsou vysláni, a to s cílem přispět k předcházení nedovolenému přistěhovalectví a k boji proti němu a k navracení nelegálních migrantů.
5. Agentura může využívat finanční prostředky Unie v souladu s ustanoveními příslušných nástrojů na podporu politiky vnějších vztahů Unie. Může ve třetích zemích zahájit a financovat projekty technické pomoci týkající se záležitostí upravených tímto nařízením.
6. Agentura může rovněž se souhlasem dotyčných členských států zvát pozorovatele ze třetích zemí k účasti na svých činnostech uvedených v článcích 3, 4 a 5, pokud je jejich přítomnost v souladu s cíli těchto činností, může přispět ke zlepšení spolupráce a k výměně osvědčených postupů a nenaruší celkovou bezpečnost těchto činností. Účast těchto pozorovatelů se může v případě činností uvedených v článcích 4 a 5 uskutečnit pouze se souhlasem dotyčných členských států a v případě činností uvedených v článku 3 pouze se souhlasem hostitelského členského státu. Podrobná pravidla pro účast pozorovatelů se zahrnou do operačního plánu uvedeného v čl. 3a odst. 1. Těmto pozorovatelům poskytne agentura před jejich účastí odpovídající odbornou přípravu.
7. Členské státy mohou do dvoustranných smluv uzavíraných se třetími zeměmi ve smyslu čl. 2 odst. 2 začlenit případná ustanovení týkající se úlohy a pravomocí agentury, zejména pokud jde o uplatňování výkonných pravomocí členů jednotek vyslaných agenturou během společných operací nebo pilotních projektů uvedených v článku 3.
8. K činnostem uvedeným v odstavcích 2 a 3 tohoto článku zaujímá Komise stanovisko a Evropský parlament je o těchto činnostech co nejdříve plně informován.
20)
V článku 15 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Agentura je institucí Unie. Má právní subjektivitu.“
21)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 15a
Dohoda o sídle
Agentura a členský stát, ve kterém agentura sídlí, uzavřou po obdržení souhlasu správní rady dohodu o sídle, v níž se stanoví nezbytná opatření související s umístěním agentury poskytnutém v tomto členském státě a s prostory, které dá tento členský stát k dispozici, jakož i zvláštní pravidla, která se v tomto členském státě vztahují na výkonného ředitele, náměstka výkonného ředitele, členy správní rady, zaměstnance agentury a jejich rodinné příslušníky. Členský stát, ve kterém agentura sídlí, by měl poskytnout co nelepší podmínky pro zajištění řádného fungování agentury, včetně vícejazyčného a evropsky orientovaného vzdělávání a vhodného dopravního spojení.“
22)
Článek 17 se mění takto:
a)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Pro účely provedení čl. 3b odst. 5 mohou být koordinátorem podle čl. 8g jmenováni pouze zaměstnanci agentury, na které se vztahuje služební řád úředníků Evropské unie nebo hlava II pracovní řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Pro účely provedení čl. 3b odst. 3 mohou být do evropských jednotek pohraniční stráže vysláni pouze národní odborníci dočasně přidělení agentuře členskými státy. Agentura jmenuje národní odborníky, kteří se připojí k evropským jednotkám pohraniční stráže, v souladu s uvedeným článkem.“;
b)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„4. Správní rada přijme nezbytná prováděcí opatření po dohodě s Komisí podle článku 110 služebního řádu úředníků Evropské unie.
5. Správní rada může přijmout ustanovení umožňující dočasné přidělení národních odborníků členských států agentuře. Tato ustanovení zohlední požadavky stanovené v čl. 3b odst. 3, a to zejména skutečnost, že jsou považováni za vyslané příslušníky a že mají úkoly a pravomoci podle článku 10. Mezi tato ustanovení patří ustanovení o podmínkách vyslání.“
23)
Článek 20 se mění takto:
a)
odstavec 2 se mění takto:
i)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
stanoví organizační strukturu agentury a přijímá zaměstnaneckou politiku agentury, zejména víceletý plán zaměstnanecké politiky. V souladu s příslušnými ustanoveními nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (24), předloží Komisi víceletý plán zaměstnanecké politiky, který po získání jejího příznivého stanoviska předloží dále rozpočtovému orgánu;
ii)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„i)
přijímá víceletý plán agentury popisující budoucí dlouhodobou strategii v oblasti činností agentury.“;
b)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Správní rada může výkonnému řediteli radit v jakékoli otázce, která se týká výlučně rozvoje operativního řízení na vnějších hranicích, včetně činností týkajících se výzkumu uvedených v článku 6.“
24)
Článek 21 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se poslední věta nahrazuje tímto:
„Mohou být jmenováni opětovně.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Činnosti agentury se účastní země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis. Ve správní radě mají jednoho zástupce a jednoho náhradníka. Podle odpovídajících ustanovení jejich dohod o přidružení byla vypracována ujednání, která určují povahu a rozsah účasti těchto zemí na činnosti agentury a podrobná pravidla pro tuto účast, včetně ustanovení o finančních příspěvcích a zaměstnancích.“
25)
Článek 25 se mění takto:
a)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Evropský parlament nebo Rada mohou výkonného ředitele vyzvat, aby předložil zprávu o plnění svých úkolů, zejména o provádění a sledování strategie pro oblast základních práv, obecnou výroční zprávu o činnosti agentury za předchozí rok, pracovní program pro nadcházející rok a víceletý plán agentury uvedený v čl. 20 odst. 2 písm. i).“;
b)
v odstavci 3 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„g)
zajišťovat provádění operačních plánů uvedených v článcích 3a a 8e.“
26)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 26a
Strategie pro oblast základních práv
1. Agentura vypracuje, dále rozvine a provede svou strategii pro oblast základních práv. Agentura zavede účinný mechanismus pro sledování dodržování základních práv při všech svých činnostech.
2. Agentura zřídí poradní fórum, které je výkonnému řediteli a správní radě nápomocno v otázkách základních práv. Agentura vyzve Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, agenturu pro základní práva, vysokého komisaře Organizace spojených národů pro uprchlíky a další příslušné organizace k účasti na poradním fóru. Správní rada přijme na návrh výkonného ředitele rozhodnutí o složení a pracovních metodách poradního fóra, jakož i o způsobu předávání informací tomuto fóru.
S poradním fórem se vedou konzultace o dalším rozvoji a provádění strategie pro oblast základních práv, kodexu chování a společných hlavních osnov.
Poradní fórum vypracuje každoročně zprávu o své činnosti. Tato zpráva se zpřístupní veřejnosti.
3. Správní rada určí úředníka pro otázky základních práv. Tato osoba musí mít nezbytnou kvalifikaci a zkušenosti v oblasti základních práv. Úředník pro otázky základních práv je při výkonu svých povinností nezávislý a podává zprávy přímo správní radě a poradnímu fóru. Tento úředník podává zprávy pravidelně, a přispívá tak k mechanismu sledování základních práv.
4. Úředník pro otázky základních práv a poradní fórum mají přístup ke všem informacím týkajícím se dodržování základních práv v souvislosti se všemi činnostmi agentury.“
27)
V článku 33 se vkládají nové odstavce, které znějí:
„2a. První hodnocení po vstupu nařízení Evropského parlamentu a Rady 25. října 2011 (EU) č. 1168/2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (25), v platnost analyzuje rovněž potřebu dalšího zlepšení koordinace správy vnějších hranic členských států, včetně možnosti vytvoření evropského systému pohraniční stráže.
2b. Hodnocení zahrnuje zvláštní analýzu způsobu, jak byla při uplatňování tohoto nařízení dodržována Listina základních práv.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 25. října 2011.
32011R1168
L 304/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 1168/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 25. listopada 2011.
o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2007/2004 o osnivanju Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 74. i članak 77. stavak 2. točke (b) i (d),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon odašiljanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Razvoj napredne i cjelovite europske migracijske politike, utemeljene na ljudskim pravima, solidarnosti i odgovornosti, posebno za one države članice koje su suočene s posebnim i nerazmjernim pritiscima, i dalje ostaje ključni politički cilj Unije.
(2)
Cilj je politike Unije u području vanjskih granica integrirano upravljanje granicama koje osigurava usklađenu i visoku razinu kontrole i nadzora, što je nužna posljedica slobodnog kretanja osoba unutar Unije i temeljna sastavnica područja slobode, sigurnosti i pravde. S tom je namjerom predviđeno donošenje zajedničkih pravila o standardima i postupcima za kontrolu i nadziranje vanjskih granica.
(3)
Za učinkovitu provedbu zajedničkih pravila o standardima i postupcima za kontrolu i nadziranje vanjskih granica, država članica treba ojačati koordinaciju operativne suradnje među državama članicama.
(4)
Učinkovito upravljanje vanjskim granicama obavljanjem pregleda i nadzora, pridonosi borbi protiv nezakonite imigracije i trgovine ljudima i smanjuje opasnost za unutarnju sigurnost, javni poredak, javno zdravstvo i međunarodne odnose država članica.
(5)
Granična kontrola vanjskih granica u interesu je ne samo država članica na čijim se vanjskim granicama provodi, nego i u interesu svih država članica koje su ukinule kontrolu na svojim unutarnjim granicama.
(6)
Vijeće je 2004. donijelo Uredbu (EZ) br. 2007/2004 od 26. listopada 2004. o osnivanju Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (3) (Frontex) (dalje u tekstu „Agencija”) koja je počela djelovati u svibnju 2005. Uredba (EZ) br. 2007/2004 izmijenjena je 2007. Uredbom (EZ) br. 863/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o uspostavi mehanizama za osnivanje jedinica granične policije za brzu intervenciju (4).
(7)
Dodatno jačanje uloge Agencije u skladu je s ciljem Unije da razvije politiku uspostave koncepta integriranog upravljanja granicama. Agencija mora u okviru granica svojih ovlasti podupirati države članice u provedbi tog koncepta kako je definiran u zaključcima Vijeća 4. - 5. prosinca 2006. o integriranom upravljanju granicama.
(8)
Višegodišnji program za područje slobode, sigurnosti i pravde za državljane (Stockholmski program) koji je Europsko vijeće usvojilo 10. - 11. prosinca 2009. poziva na pojašnjenje i jačanje uloge Agencije u vezi s upravljanjem vanjskim granicama.
(9)
Mandat Agencije treba stoga prilagoditi da se u prvom redu ojačaju operativne mogućnosti Agencije, i pritom osigurati da su sve poduzete mjere razmjerne postavljenim ciljevima, da su učinkovite i da u cijelosti poštuju temeljna prava i prava izbjeglica i tražitelja azila, uključujući posebno zabranu vraćanja.
(10)
Sadašnje mogućnosti za osiguranje učinkovite pomoći državama članicama, u vezi s operativnim aspektima upravljanja vanjskim granicama, treba jačati u smislu raspoloživih tehničkih sredstava. Agenciji treba omogućiti da sa zadovoljavajućom točnošću planira usklađenost zajedničkih operacija ili pilot-projekata.
(11)
Minimalne količine potrebne tehničke opreme, koje joj države članice na temelju godišnjih bilateralnih pregovora i sporazuma između Agencije i država članica moraju obvezno osigurati, u velikoj će mjeri doprinijeti boljem planiranju i provedbi predviđenih operacija koje usklađuje Agencija.
(12)
Agencija mora voditi popise tehničke opreme u vlasništvu država članica ili Agencije, te opreme koja je u zajedničkom vlasništvu država članica i Agencije, tako da uspostavi i vodi centraliziranu evidenciju u pričuvi (pool) tehničke opreme. Ta pričuva treba sadržavati najmanji broj kategorija tehničke opreme potrebne da Agenciji omogući obavljanje njezinih aktivnosti.
(13)
Kako bi se operacije izvodile učinkovito, Agencija mora uspostaviti skupine pripadnika granične straže. Države članice moraju pridonositi tim skupinama odgovarajućim brojem osposobljenih pripadnika granične straže i dati ih na raspoloženje za raspoređivanje, osim ako su suočeni s izvanrednim situacijama koje znatno utječu na obavljanje nacionalnih zadaća.
(14)
Agencija mora moći pridonositi tim skupinama sastavljenim od pripadnika granične straže koji su privremeno upućeni iz države članice u Agenciju i za koje pri izvršavanju njihovih zadaća i ovlasti mora važiti isti pravni okvir kao i za gostujuće službenike koje u te skupine pridonose neposredno države članice. Agencija mora prilagoditi svoja unutarnja pravila u vezi s upućenim nacionalnim stručnjacima, kako bi država domaćin pripadnicima graničnih straža mogla davati izravne upute tijekom zajedničkih operacija i pilot-projekata.
(15)
Jasno definiran operativni plan, uključujući ocjenu i obvezu izvješćivanja o izvanrednim događajima, koji je dogovoren prije započinjanja zajedničkih operacija ili pilot-projekata između Agencije i države članice domaćina, uz savjetovanje s državama članicama sudionicama, u velikoj će mjeri doprinijeti ciljevima ove Uredbe uz usklađeniji modus operandi u vezi s koordinacijom zajedničkih operacija i pilot-projekata.
(16)
Agencija mora primjenjivati shemu izvješćivanja o izvanrednim događajima kad tijekom zajedničkih operacija, pilot-projekata ili brzih intervencija, odgovarajućim nacionalnim javnim tijelima i svojem Upravnom odboru (dalje u tekstu: Upravni odbor), prosljeđuje bilo kakve podatke o vjerodostojnim optužbama u vezi s kršenjem, posebno Uredbe (EZ) br. 2007/2004 ili Zakonika o schengenskim granicama koji je uveden Uredbom (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća (5), uključujući temeljna prava.
(17)
Pokazalo se da je analiza rizika ključni element za provođenje operacija na vanjskim granicama. Potrebno je poboljšati njezinu kvalitetu dodatnom metodom za ocjenjivanje kapaciteta država članica da se suoče s predstojećim izazovima, uključujući sadašnje i buduće prijetnje i pritiske na vanjskim granicama. Međutim, ta ocjenjivanja ne smiju dovoditi u pitanje schengenski ocjenjivački mehanizam.
(18)
Agencija mora na europskoj razini instruktorima nacionalne granične straže osigurati obuku, koja uključuje temeljna prava, pristup međunarodnoj zaštiti i pristup postupcima azila, a službenicima nadležnih nacionalnih služba ponuditi dodatnu obuku i seminare vezane uz kontrolu i nadzor nad vanjskim granicama i udaljavanje državljana trećih zemalja koji nezakonito borave na državnom području država članica. Agencija može, u suradnji s državama članicama, organizirati obuku, uključujući razmjenu programa, na njihovu državnom području. Države članice moraju iz tog aspekta u nacionalne programe obuke svoje granične straže uključiti rezultate rada Agencije.
(19)
Agencija treba pratiti i pridonositi razvoju znanstvenih istraživanja bitnih za njezino područje rada i o tome odašiljati informacije Komisiji i državama članicama.
(20)
Operativni aspekti vraćanja državljana trećih zemalja, koji nezakonito borave u državama članicama, u većini država članica u nadležnosti su tijela odgovornih za kontrolu vanjskih granica. S obzirom na to da pri izvršavanju tih zadaća na razini Unije nedvojbeno nastaje dodana vrijednost, Agencija treba na odgovarajući način, i u cijelosti uzimajući u obzir politiku Unije u području vraćanja, osigurati koordinaciju ili organizaciju zajedničkih operacija vraćanja od strane država članica, te utvrditi najbolju praksu za pribavljanje putnih isprava te utvrditi kodeks postupanja koji treba uzimati u obzir pri udaljavanju državljana trećih zemalja koji nezakonito borave na državnom području država članica. Za aktivnosti ili operacije koje se ne provode u skladu s Poveljom o temeljnim pravima Europske unije (dalje u tekstu: Povelja o temeljnim pravima) ne smiju se davati na raspolaganje nikakva financijska sredstva Unije.
(21)
Agencija može za ispunjavanje svoje misije i, u mjeri potrebnoj za izvršavanje njezinih zadaća, surađivati s Europolom, Europskim azilnim uredom za potporu, Agencijom za temeljna prava Europske unije i drugim agencijama Unije, nadležnim tijelima trećih zemalja i međunarodnim organizacijama nadležnim za stvari iz Uredbe (EZ) br. 2007/2004 u okviru radnih dogovora sklopljenih u skladu s odgovarajućim odredbama Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”). Agencija treba olakšati operativnu suradnju između država članica i trećih zemalja u okviru politike vanjskih odnosa Unije.
(22)
Suradnja s trećim zemljama u vezi sa stvarima iz Uredbe (EZ) br. 2007/2004 sve je važnija. Da uspostavi čvrst oblik suradnje s predmetnim trećim zemljama, Agenciji mora biti omogućeno da u trećim zemljama u suradnji s nadležnim tijelima tih zemalja, pokrene i financira projekte tehničke pomoći i rasporedi svoje časnike za vezu. Agenciji treba omogućiti da nakon osiguranja potrebnog osposobljavanja pozove promatrače iz trećih zemalja da sudjeluju u njezinim aktivnostima. Uspostavljanje suradnje s trećim zemljama važno je i zbog promicanja standarda Unije u vezi s upravljanjem granicama, uključujući poštovanje temeljnih prava i ljudskog dostojanstva.
(23)
Za osiguranje otvorenih i transparentnih uvjeta zapošljavanja te jednakog postupanja sa zaposlenima, na zaposlene u Agenciji i izvršnog direktora Agencije treba se primjenjivati Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije i Uvjeti zapošljavanja drugih službenika Europske Unije iz Uredbe Vijeća (EEZ, Euratom, EZUČ) br. 259/68 (6), uključujući pravila u vezi s profesionalnom tajnom ili drugim istovrijednim zadaćama povjerljivosti.
(24)
Osim toga, Upravni odbor treba donijeti posebne odredbe koje bi nacionalnim stručnjacima iz trećih zemalja omogućile da se upute na rad u Agenciju. Takve odredbe, među ostalim, moraju odrediti da se upućene pripadnike nacionalne straže koji se raspoređuju tijekom zajedničkih operacija, pilot-projekata ili brzih intervencija, treba tretirati kao gostujuće dužnosnike s odgovarajućim zadaćama i ovlastima.
(25)
Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka (7), primjenjuje se na obradu osobnih podataka od strane Agencije. Europski nadzornik za zaštitu podataka treba stoga pratiti obradu osobnih podataka u Agenciji i biti ovlašten za dobivanje pristupa od strane Agencije svim podacima potrebnim za njegovo ispitivanje.
(26)
U mjeri u kojoj države članice obrađuju osobne podatke, u cijelosti se primjenjuje Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (8).
(27)
Pri osiguranju operativnog upravljanja informacijskim sustavima, Agencija se mora pridržavati europskih i međunarodnih standarda, uključujući one o zaštiti podataka, i pritom uzimati u obzir najviše profesionalne zahtjeve.
(28)
Uredbu (EZ) br. 2007/2004 treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(29)
Ova Uredba poštuje temeljna prava i pridržava se načela priznatih, posebno Ugovorom o funkcioniranju Europske unije i Poveljom o temeljnim pravima, posebno prava na ljudsko dostojanstvo, zabranu mučenja i neljudskog i ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja, pravo na slobodu i sigurnost, pravo na zaštitu osobnih podataka, pravo na azil, načelo nevraćanja, načelo nediskriminacije, prava djeteta i pravo na učinkovito pravno sredstvo. Ova se Uredba treba primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima. Svaka primjena sile mora biti u skladu s nacionalnim pravom države članice domaćina, uključujući načelo nužnosti i razmjernosti.
(30)
Provedba ove Uredbe ne smije utjecati na prava i obveze država članica iz Konvencije Ujedinjenih naroda o pravu mora, Međunarodne Konvencije o zaštiti ljudskog života na moru, Međunarodne konvencije o traganju i spašavanju na moru ili Ženevske konvencije o statusu izbjeglica.
(31)
Budući da države članice ne mogu u zadovoljavajućoj mjeri ostvariti cilj iz ove Uredbe, tj., doprinijeti uspostavi zajedničkog upravljanja operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica, nego se oni mogu lakše ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji („UEU”). U skladu s načelom proporcionalnosti iz navedenog članka, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(32)
Što se tiče Islanda i Norveške, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma Vijeća Europske unije s Republikom Island i Kraljevinom Norveškom o pridruživanju tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (9), u područje iz članka 1. točke (A) Odluke Vijeća 1999/437/EZ od 17. svibnja 1999. o određenim aranžmanima za primjenu tog Sporazuma (10). Stoga izaslanstva Republike Islanda i Kraljevine Norveške trebaju sudjelovati kao članice Upravnog odbora, ali s ograničenim pravom glasa.
(33)
Što se tiče Švicarske, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (11), iz članka 1. točaka (A), (B) i (G) Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2008/146/EZ (12). Stoga izaslanstvo Švicarske Konfederacije treba sudjelovati kao članica Upravnog odbora, ali s ograničenim pravom glasa.
(34)
Što se tiče Lihtenštajna, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Protokola između Europske unije, Europske zajednice, Švicarske Konfederacije i Kneževine Lihtenštajna o pristupanju Kneževine Lihtenštajna Sporazumu između Europske unije, Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o pridruživanju Švicarske Konfederacije provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine (13), iz članka 1. točaka A, B i G Odluke 1999/437/EZ u vezi s člankom 3. Odluke Vijeća 2011/350/EZ (14). Stoga izaslanstvo Kneževine Lihtenštajna treba sudjelovati kao članica Upravnog odbora, ali s ograničenim pravom glasa.
(35)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe koja za nju nije obvezujuća niti se u odnosu na nju primjenjuje. Kako se ova Uredba nadograđuje na schengensku pravnu stečevinu, Danska u skladu s člankom 4. toga Protokola u roku šest mjeseci, nakon što Vijeće donese ovu Uredbu, odlučuje hoće li Uredbu prenijeti u svoje nacionalno pravo.
(36)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (15); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se u odnosu na nju primjenjuje.
(37)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih odredbi schengenske pravne stečevine (16); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća niti se u odnosu na nju primjenjuje.
(38)
Agencija treba pomoći pri organiziranju operativnih djelovanja u kojima države članice mogu koristiti stručno znanje i sredstva koje Irska i Ujedinjena Kraljevina budu spremne ponuditi, u skladu s rješenjima o kojima odlučuje Upravni odbor za svaki slučaj pojedinačno. Zbog toga predstavnike Irske i Ujedinjene Kraljevine treba pozvati da prisustvuju svim sjednicama Upravnoga odbora, kako bi mogli u potpunosti sudjelovati u raspravama za pripremu takvih operativnih djelovanja.
(39)
Između Kraljevine Španjolske i Ujedinjene Kraljevine postoji spor oko određivanja granica Gibraltara.
(40)
Odgoda primjene ove Uredbe na granice Gibraltara ne podrazumijeva nikakve promjene u stajalištima predmetnih država,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Izmjene
Uredba (EZ) br. 2007/2004 mijenja se kako slijedi:
(1)
U članku 1. stavci 2. i 3. zamjenjuju se sljedećim:
„2. Uzimajući u obzir da su države članice odgovorne za kontrolu i nadziranje vanjskih granica, Agencija, kao tijelo Unije kako je definirano u članku 15. i u skladu s člankom 19. ove Uredbe, omogućuje lakšu i učinkovitiju primjenu sadašnjih i budućih mjera vezanih uz upravljanje vanjskim granicama, posebno Zakonika o schengenskim granicama koji je uveden Uredbom (EZ) br. 562/2006 (17). To postiže usklađivanjem mjera država članica pri provedbi tih mjera, i tako pridonosi učinkovitoj, usklađenoj i jedinstvenoj razini kontrole osoba i nadzora vanjskih granica država članica.
Agencija obavlja svoje zadaće u punoj usklađenosti s odgovarajućim pravom Unije, uključujući Povelju o temeljenim pravima Europske unije (dalje u tekstu „Povelja o temeljnim pravima”); odgovarajućim međunarodnim pravom, uključujući Konvenciju o statusu izbjeglica sastavljenu u Ženevi 28. srpnja 1951. (dalje u tekstu „Ženevska konvencija”); obvezama o pristupu međunarodnoj zaštiti, posebno načelo nevraćanja; i temeljnim pravima uzimajući pritom u obzir izvješća Savjetodavnog odbora iz članka 26.a ove Uredbe.
3. Agencija također pruža Komisiji i državama članicama potrebnu tehničku podršku i stručno znanje u upravljanju vanjskim granicama te promiče solidarnost među državama članicama, posebno onima koje su suočene s posebnim i nerazmjernim pritiscima.
(17) Uredba (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o Zakoniku Zajednice o pravilima prekograničnog kretanja osoba (Zakonik o schengenskim granicama) (SL L 105, 13.4.2006., str. 1.).”;" 						
(2)
Članak 1.a mijenja se kako slijedi:
(a)
umeće se sljedeća točka:
„1.a
„Skupine europskih pripadnika granične straže” za potrebe članka 3., članka 3.b, članka 3.c, članka 8. i članka 17. označuje skupine za raspoređivanje tijekom zajedničkih djelovanja i pilot-projekata; za potrebe članaka od 8.a do 8.g označuje skupine za raspoređivanje za brze intervencije na granicama (dalje u tekstu „brze intervencije”) u smislu Uredbe (EZ) br. 863/2007 (18), a za potrebe članka 2. stavka 1. točaka (ea) i (g) i članka 5. označuje skupine za raspoređivanje tijekom zajedničkih djelovanja, pilot-projekata i brzih intervencija.
(18) Uredba (EZ) br. 863/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. srpnja 2007. o uspostavi mehanizama za osnivanje jedinica granične policije za brzu intervenciju (SL L 199, 31.7.2002., str. 30.).”" 						
(b)
točka 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2.
‚država članica domaćin’ označuje državu članicu u kojoj se zajedničko djelovanje, pilot-projekt ili brza intervencija odvija ili iz koje je pokrenuta;”;
(c)
točke 4. i 5. zamjenjuju se sljedećim:
„4.
‚članovi skupina’ označuje pripadnike granične straže država članica koji sudjeluju u skupinama europske granične straže i nisu iz države članice domaćina;
5.
‚država članica podnositeljica zahtjeva’ označuje državu članicu čija nadležna tijela traže od Agencije da rasporedi skupine za brze intervencije na njihovu državnom području;”;
(3)
Članak 2. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. mijenja se kako slijedi:
i.
točke (c) i (d) zamjenjuju se sljedećim:
„(c)
provodi analize rizika, uključujući ocjenu kapaciteta država članica za suočavanje s opasnostima i pritiscima na vanjskim granicama;
(d)
sudjeluje u razvoju u području istraživanja bitnih za kontrolu i nadziranje vanjskih granica;”;
ii.
umeće se sljedeća točka:
„(da)
pomaže državama članicama u okolnostima koje zahtijevaju veću tehničku i operativnu pomoć na vanjskim granicama, uzimajući pritom u obzir da u nekim situacijama to uključuje humanitarne krize i spašavanja na moru;”;
iii.
točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
pomaže državama članicama u okolnostima koje zahtijevaju veću tehničku i operativnu pomoć na vanjskim granicama, posebno onim državama članicama koje se suočavaju s posebnim i nerazmjernim pritiscima;”;
iv.
umeće se sljedeća točka:
„(ea)
uspostavi skupine pripadnika europske granične straže koje se raspoređuju tijekom zajedničkih djelovanja, pilot-projekata i brzih intervencija;”;
v.
točke (f) i (g) zamjenjuju se sljedećim:
„(f)
državama članicama osigurava se potrebna potpora, koja na njihov zahtjev uključuje koordinaciju i organizaciju zajedničkih operacija vraćanja;
(g)
raspoređuje pripadnike granične straže iz skupina europske granične straže u države članice na zajednička djelovanja, pilot-projekte i brze intervencije u skladu s Uredbom (EZ) br. 863/2007;”;
vi.
dodaju se sljedeće točke:
„(h)
u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001 razvija informacijske sustave koji omogućuju brzu i pouzdanu razmjenu podataka u vezi s rizicima u nastajanju na vanjskim granicama država članica, uključujući informacijsku i koordinacijsku mrežu uspostavljenu Odlukom 2005/267/EZ (19), i upravlja njima;
i.
osigurava potrebnu pomoć pri razvoju o djelovanju europskog sustava nadziranja granica i, prema potrebi, razvoju zajedničkog okruženja za razmjenu podataka, uključujući interoperabilnost sustava.
(19) Odluka Vijeća 2005/267/EZ od 16. ožujka 2005. o uspostavi sigurne internetske informacijske i koordinacijske mreže za migracijske službe država članica (SL L 83, 1.4.2005., str. 48.).”;" 						
(b)
umeće se sljedeći stavak:
„1.a U skladu s pravom Unije i međunarodnim pravom, nijedna se osoba ne iskrcava ili na koji drugi način predaje tijelima zemlje koja krši načelo nevraćanja ili u kojoj postoji opasnost protjerivanja ili vraćanja u drugu zemlju koja krši navedeno načelo. Posebne potrebe djece, žrtve trgovine ljudima, osobe kojima je potrebna zdravstvena pomoć, osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita i druge ranjive osobe sagledavaju se u skladu s pravom Unije i međunarodnim pravom.”;
(c)
u stavku 2. posljednji podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Države članice izvještavaju Agenciju o onim operativnim pitanjima na vanjskim granicama koja su izvan okvira Agencije. Izvršni direktor Agencije (dalje u tekstu „izvršni direktor”) o tim pitanjima redovito, a najmanje jedanput godišnje, izvješćuje Upravni odbor Agencije (dalje u tekstu „Upravni odbor”).”;
(4)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 2.a
Kodeks postupanja
Agencija sastavlja i dalje razvija Kodeks postupanja koji se primjenjuje za sva djelovanja koja koordinira Agencija. Kodeks postupanja utvrđuje postupke koji su namijenjeni osiguranju načela vladavine prava i poštovanja temeljnih prava, s posebnim obzirom na maloljetnike bez pratnje i ranjive osobe, te na osobe koje traže međunarodnu zaštitu, i primjenjuje se na sve osobe koje sudjeluju u aktivnostima Agencije.
Agencija razvija Kodeks postupanja u suradnji sa Savjetodavnim forumom iz članka 26.a.”;
(5)
Članak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 3.
Zajedničke operacije i pilot-projekti na vanjskim granicama
1. Agencija ocjenjuje, odobrava i usklađuje prijedloge država članica za zajedničke operacije i pilot-projekte, uključujući zahtjeve država članica u vezi s okolnostima koje zahtijevaju veću tehničku i operativnu pomoć, posebno u slučajevima posebnih i nerazmjernih pritisaka.
Agencija može sama potaknuti i provesti zajedničke operacije i pilot-projekte u suradnji s predmetnim državama članicama i u dogovoru s državom članicom domaćinom.
Može također odlučiti staviti na raspolaganje svoju tehničku opremu državama članicama koje sudjeluju u zajedničkim operacijama ili pilot-projektima.
Prije početka zajedničkih operacija i pilot-projekata potrebno je napraviti temeljitu analizu rizika.
1.a Agencija može, nakon što obavijesti predmetne države članice, prekinuti zajedničke operacije i pilot-projekte, ako uvjeti za provedbu tih zajedničkih operacija i pilot-projekata više nisu ispunjeni.
Države članice koje sudjeluju u zajedničkoj operaciji ili pilot-projektu, mogu zatražiti da Agencija prekine tu zajedničku operaciju ili pilot-projekt.
Matična država članica predviđa odgovarajuće disciplinske ili druge mjere, u skladu sa svojim nacionalnim pravom, u slučaju kršenja temeljnih prava ili obveza međunarodne zaštite tijekom odvijanja zajedničke operacije ili pilot-projekta.
Izvršni direktor prekida, ili u cijelosti ili djelomično obustavlja, zajedničke operacije ili pilot-projekte, ako smatra da su navedena kršenja teška ili da je veoma vjerojatno da će se nastaviti.
1.b Agencija može prikupiti pripadnike granične straže, koji se u skladu člankom 3.b zovu skupine europske granične straže, za mogući raspored tijekom zajedničkih operacija i pilot-projekata iz stavka 1. Agencija odlučuje o rasporedu ljudskih resursa i tehničke opreme u skladu s člancima 3.a i 7.
2. Zbog praktične organizacije zajedničkih operacija i pilot-projekata, Agencija može djelovati putem svojih specijaliziranih podružnica iz članka 16.
3. Agencija ocjenjuje rezultate zajedničkih operacija i pilot-projekata te u roku 60 dana od završetka tih operacija i projekata Upravnom odboru prosljeđuje detaljna izvješća o ocjeni, zajedno sa zapažanjima službenika za temeljna prava iz članka 26.a. Agencija sastavlja iscrpnu usporednu analizu tih rezultata kako bi povećala kvalitetu, usklađenost i učinkovitost budućih zajedničkih operacija i pilot-projekata, koju treba uključiti u svoje opće izvješće iz članka 20. stavka 2. točke (b).
4. Agencija može odlučiti sufinancirati zajedničke operacije i projekte iz stavka 1., potporama iz vlastitog proračuna, u skladu s financijskim pravilima koja se na nju primjenjuju.
5. Stavci 1.a i 4. primjenjuju se na brze intervencije.”;
(6)
umeću se sljedeći članci:
„Članak 3.a
Organizacijski aspekti zajedničkih operacija i pilot-projekata
1. Izvršni direktor sastavlja operativni plan za zajedničke operacije i pilot-projekte iz članka 3. stavka 1. Izvršni direktor i država članica domaćin, prije početka zajedničke operacije ili pilot-projekta, uz savjetovanje s državama članicama koje sudjeluju u zajedničkoj operaciji ili pilot-projektu, pravodobno se dogovaraju o operativnom planu u kojem se detaljno definiraju organizacijski aspekti.
Operativni plan obuhvaća sve aspekte koji se smatraju potrebnim za provođenje zajedničke operacije ili pilot-projekta, uključujući sljedeće:
(a)
opis stanja, uz modus operandi i ciljeve raspoređivanja, uključujući operativni plan;
(b)
predviđeno trajanje zajedničke operacije ili pilot-projekta;
(c)
geografsko područje na kojem će se zajednička operacija ili pilot-projekt odvijati;
(d)
opis zadaća i posebnih uputa za gostujuće službenike, uključujući i dopušteni uvid u baze podataka i dopušteno službeno oružje, streljivo i opremu u državi članici domaćinu;
(e)
sastav skupina gostujućih službenika kao i raspored drugoga odgovarajućeg osoblja;
(f)
odredbe o zapovijedanju i kontroli, uključujući imena i činove pripadnika granične straže države članice domaćina, odgovornih za suradnju s gostujućim službenicima i Agencijom, posebno onih pripadnika granične straže koji zapovijedaju tijekom raspoređivanja, te položaj gostujućih službenika u zapovjednom lancu;
(g)
tehničku opremu koju treba rasporediti tijekom zajedničke operacije ili pilot-projekta, uključujući posebne zahtjeve kao što su uvjeti uporabe, traženo osoblje, prijevoz i druga logistika te financijske odredbe;
(h)
detaljne odredbe o trenutačnom izvješćivanju Agencije o izvanrednom događaju Upravnom odboru i odgovarajućim nacionalnim javnim tijelima;
(i)
plan izvješćivanja i ocjenjivanja koji sadrži mjerila za izvješće o ocjenjivanju i konačan datum za podnošenje završnog izvješća o ocjenjivanju u skladu s člankom 3. stavkom 3.;
(j)
kad je riječ o operacijama na moru, posebne podatke o primjeni odgovarajuće nadležnosti i zakonodavstva na geografskom području, na kojem se zajednička operacija i pilot-projekt odvija, uključujući upućivanje na međunarodno pravo i pravo Unije o presretanju, spašavanju na moru i iskrcavanju;
(k)
modalitete o načinu suradnje s trećim zemljama, drugim agencijama i tijelima Unije ili međunarodnim organizacijama.
2. Sve izmjene ili prilagodbe operativnog plana zahtijevaju dogovor izvršnog direktora i države članice domaćina. Agencija odmah šalje primjerak izmijenjenog ili prilagođenoga operativnog plana državama članicama sudionicama.
3. Agencija u okviru svojih koordinacijskih zadaća, osigurava operativnu provedbu svih organizacijskih aspekata, uključujući prisutnost člana osoblja Agencije tijekom zajedničkih operacija ili pilot-projekata iz ovog članka.
Članak 3.b
Sastav i raspored skupina europske granične straže
1. Upravni odbor, na prijedlog izvršnog direktora, odlučuje apsolutnom većinom svojih članova koji imaju pravo glasa, o profilu i ukupnom broju pripadnika granične straže koji se daju na raspolaganje skupinama europske granične straže. Isti se postupak primjenjuje i pri mogućim naknadnim promjenama profila i ukupnog broja. Države članice pridonose skupinama europske granične straže preko nacionalnih pričuva na temelju različito definiranih profila imenovanjem pripadnika granične straže koji odgovaraju traženim profilima.
2. Doprinos država članica, kad je riječ o njihovim pripadnicima granične straže, za posebne zajedničke operacije i pilot-projekte za sljedeću godinu, planira se na temelju godišnjih bilateralnih pregovora i dogovora između Agencije i država članica. U skladu s tim dogovorima, države članice na zahtjev Agencije daju na raspolaganje pripadnike granične straže za raspoređivanje, osim ako su suočene s izvanrednim situacijama koje znatno utječu na obavljanje nacionalnih zadaća. Takav se zahtjev podnosi najmanje 45 dana prije namjeravanog razmještaja. Autonomija matične države članice u vezi s izborom osoblja i trajanjem njihova rasporeda ostaje nepromijenjena.
3. Agencija također pridonosi skupinama europske granične straže osposobljenim pripadnicima granične straže koje su kao nacionalne stručnjake u Agenciju uputile države članice u skladu s člankom 17. stavkom 5. Doprinos država članica, kad je riječ o upućivanju njihovih pripadnika granične straže u Agenciju za sljedeću godinu, planira se na temelju godišnjih bilateralnih pregovora i dogovora između Agencije i država članica.
U skladu s tim dogovorima, države članice stavljaju pripadnike granične straže na raspolaganje za upućivanje, osim ako bi to ozbiljno utjecalo na obavljanje nacionalnih zadaća. U takvim slučajevima države članice mogu povući svoje upućene pripadnike granične straže.
Takva upućivanja traju najdulje šest mjeseci tijekom razdoblja od 12 mjeseci. Upućeni pripadnici granične straže za potrebe ove Uredbe smatraju se gostujućim službenicima koji imaju zadaće i ovlasti iz članka 10. Država članica koja je uputila dotične pripadnike granične straže smatra se matičnom državom članicom, kako je definirana u članku 1.a točki 3. za potrebe primjene članaka 3.c, 10. i 10.b. Drugo osoblje zaposleno privremeno u Agenciji, koje nije osposobljeno za obavljanje kontrole granica, raspoređuje se tijekom zajedničkih operacija i pilot-projekata samo za obavljanje koordinacijskih zadaća.
4. Članovi skupina europske granične straže pri obavljanju svojih zadaća i izvršavanju svojih ovlasti, u potpunosti poštuju temeljna prava, uključujući pristup postupcima azila i ljudskom dostojanstvu. Sve mjere koje se poduzimaju u obavljanju zadaća i izvršavanju ovlasti razmjerne su ciljevima zbog kojih se takve mjere provode. Pri obavljanju zadaća i izvršavanju ovlasti ne smiju diskriminirati osobe na temelju njihova spola, rasnog ili etničkog podrijetla, vjere ili uvjerenja, dobi ili spolne orijentacije.
5. Agencija u skladu s člankom 8.g imenuje koordinatora za svaku zajedničku operaciju ili pilot-projekt u kojem će biti raspoređeni članovi skupina europske granične straže.
Uloga je koordinatora poticati suradnju i koordinaciju između države članice domaćina i država članica sudionica.
6. Agencija u skladu s člankom 8.h snosi troškove država članica koji nastanu kad države članice u skladu s ovim člankom stavkom 1. stave pripadnike granične straže na raspolaganje skupinama europske granične straže.
7. Agencija svake godine obavješćuje Europski parlament o broju pripadnika granične straže koje je pojedina država članica dodijelila skupinama europske granične straže u skladu s ovim člankom.
Članak 3.c
Upute skupinama europske granične straže
1. Država članica domaćin daje skupinama europske granične straže tijekom njihova razmještaja upute u skladu s operativnim planom iz članka 3.a stavka 1.
2. Agencija putem svog koordinatora iz članka 3.b stavka 5. može državi članici domaćinu priopćiti svoja stajališta o uputama iz stavka 1. U tom slučaju država članica domaćin ta stajališta uzima u obzir.
3. U skladu s člankom 8.g država članica domaćin pruža koordinatoru svu potrebnu pomoć, uključujući pun pristup skupinama europske granične straže u svakom trenutku tijekom raspoređivanja.
4. Članovi skupina europske granične straže pri obavljanju zadaća i izvršavanju ovlasti i dalje podliježu disciplinskim mjerama svoje matične države članice.”;
(7)
Članak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 4.
Analiza rizika
Agencija razvija i primjenjuje zajednički integrirani model analize rizika.
Priprema opće i posebne analize rizika, koje podnosi Vijeću i Komisiji.
Agencija može za potrebe analize rizika, nakon prethodnog savjetovanja s predmetnim državama članicama, ocijeniti njihove kapacitete za suočavanje s nadolazećim izazovima, uključujući sadašnje i buduće prijetnje i pritiske na vanjskim granicama država članica, posebno za one države članice koje su suočene s posebnim i nerazmjernim pritiscima. U tu svrhu Agencija može ocijeniti opremu i resurse država članica u vezi s kontrolom granica. Ocjenjivanje se temelji na podacima koje daju predmetne države članice te na izvješćima i rezultatima zajedničkih operacija i pilot-projekata, brzih intervencija i drugih aktivnosti Agencije. Ta ocjenjivanja ne smiju dovoditi u pitanje schengenski mehanizam ocjenjivanja.
Rezultati tih ocjena predstavljaju se Upravnom odboru.
Države članice za potrebe ovog članka osiguravaju Agenciji sve potrebne podatke u vezi sa stanjem i mogućim opasnostima na vanjskim granicama.
Agencija uključuje rezultate zajedničkog integriranog modela analize rizika u svoju izradu zajedničkoga osnovnog nastavnog plana za obuku granične straže iz članka 5.”
(8)
Članak 5. mijenja se kako slijedi:
(a)
prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Agencija pripadnicima granične straže koji su članovi skupina europske granične straže osigurava daljnju obuku, relevantnu za njihove zadaće i ovlaštenja, i s tim pripadnicima granične straže provodi redovne vježbe u skladu s rasporedom za daljnju obuku kako je navedeno u godišnjem programu rada Agencije.
Agencija poduzima sve što je potrebno da osigura da svi pripadnici granične straže i drugo osoblje država članica, koje sudjeluje u skupinama europske granične straže, kao i osoblje Agencije prije sudjelovanja u operativnim aktivnostima koje organizira Agencija, sudjeluju u obuci u području prava Unije i međunarodnog prava, uključujući temeljna prava i pristup međunarodnoj zaštiti i smjernicama za identifikaciju osoba koje traže zaštitu te njihovo usmjeravanje odgovarajućim strukturama.
Agencija uspostavlja i dalje razvija zajednički osnovni nastavni plan za obuku pripadnika granične straže i na europskoj razini osigurava obuku za instruktore nacionalne granične straže država članica, uključujući i u vezi s temeljnim pravima i pristupom međunarodnoj zaštiti i odgovarajućem pomorskom pravu.
Agencija u suradnji sa Savjetodavnim forumom iz članka 26.a. sastavlja zajednički osnovni nastavni plan.
Države članice zajednički osnovni nastavni plan uključuju u osposobljavanje pripadnika svojih nacionalnih graničnih straža.”
(b)
sljedeći se stavak umeće nakon posljednjeg stavka:
„Agencija uspostavlja program razmjene, koji pripadnicima granične straže koji sudjeluju u skupinama europske granične straže omogućuje da radom s pripadnicima granične straže u državi članici koja nije njihova, i iskustvom i dobrom praksom drugih država članica, steknu potrebna stručna znanja i iskustva.”
(9)
članci 6. i 7. zamjenjuju se sljedećim:
„Članak 6.
Praćenje istraživanja i sudjelovanje u njima
Agencija proaktivno prati razvoj istraživanja bitnih za kontrolu i nadzor nad vanjskim granicama i o tome prosljeđuje informacije Komisiji i državama članicama.
Članak 7.
Tehnička oprema
1. Agencija može, sama ili u zajedničkom vlasništvu s državom članicom, nabaviti ili zakupiti tehničku opremu za nadziranje vanjske granice koja se raspoređuje tijekom zajedničkih operacija, pilot-projekata, brzih intervencija, zajedničkih operacija vraćanja ili projekta tehničke pomoći u skladu s financijskim pravilima koja se primjenjuju na Agenciju. Prije svake nabave ili zakupa opreme, koji za Agenciju predstavlja znatne troškove, provodi se temeljita analiza potreba te analiza troškova i koristi. Svaki takav izdatak predviđen je u proračunu Agencije koji je usvojio Upravni odbor u skladu s člankom 29. stavkom 9. Kod većih nabava ili zakupa tehničke opreme, kao što su patrolna plovila za uporabu na otvorenom moru ili na obali ili patrolna vozila, primjenjuju se sljedeći uvjeti:
(a)
u slučaju nabave ili zajedničkog vlasništva Agencija sklapa službeni dogovor s jednom državom članicom, s tim da država članica registrira opremu u skladu sa zakonodavstvom koje se u toj državi članici primjenjuje.
(b)
u slučaju zakupa oprema se registrira u državi članici.
Na temelju obrasca dogovora koji sastavlja Agencija, država članica u kojoj se oprema registrira i Agencija dogovaraju se o modalitetima, koji Agenciji osiguravaju razdoblje punog raspolaganja sredstvima u zajedničkom vlasništvu, te o rokovima za uporabu opreme.
Država članica u kojoj se oprema registrira ili dobavljač tehničke opreme osiguravaju potrebne stručnjake i tehničko osoblje koji će tehničkom opremom upravljati na zakonski ispravan i siguran način.
2. Agencija za potrebe nadzora vanjskih granica uspostavlja i vodi središnju evidenciju opreme u zalihi tehničke opreme koja se sastoji od opreme koja je u vlasništvu država članica ili Agencije, i opreme koja je u zajedničkom vlasništvu država članica i Agencije. Zaliha tehničke opreme sadrži minimalnu količinu tehničke opreme prema vrsti kako je navedeno u ovom članku stavku 5. Oprema na popisu u zalihi tehničke opreme raspoređuje se tijekom aktivnosti iz članaka 3., 8.a i 9.
3. Države članice pridonose u zalihu tehničke opreme iz stavka 2. Doprinos država članica i raspored tehničke opreme za posebne operacije, planira se na temelju godišnjih bilateralnih pregovora i dogovora između Agencije i država članica. U skladu s tim dogovorima, i ako ne prelazi minimalnu količinu tehničke opreme za predmetnu godinu, države članice na zahtjev Agencije daju svoju tehničku opremu na raspolaganje za raspoređivanje, osim ako su suočeni s izvanrednom situacijom koja znatno utječe na obavljanje nacionalnih zadaća. Takav se zahtjev podnosi najmanje 45 dana prije namjeravanog rasporeda. Doprinos u zalihe tehničke opreme pregledava se svake godine.
4. Agencija vodi evidenciju o zalihama tehničke opreme prema sljedećim kategorijama:
(a)
razvrstavanje po vrsti opreme i vrsti operacije;
(b)
razvrstavanje s obzirom na vlasnika (država članica, Agencija, ostalo);
(c)
ukupna količina potrebne opreme;
(d)
zahtjevi u vezi s osobljem, ako je potrebno;
(e)
drugi podaci, kao što su detalji o registraciji, zahtjevi u vezi s prijevozom i održavanjem, važeći nacionalni izvozni režimi, tehničke upute ili drugi relevantni podaci za ispravno rukovanje opremom.
5. Agencija financira raspored tehničke opreme koja je u okviru minimalne količine tehničke opreme koju osigurava predmetna država za određenu godinu. Raspored tehničke opreme koja prelazi minimalnu količinu tehničke opreme, Agencija sufinancira do najviše 100 % prihvatljivih izdataka, uzimajući pritom u obzir posebne okolnosti država članica koje raspoređuju takvu tehničku opremu.
Upravni odbor, na prijedlog izvršnog direktora, u skladu s člankom 24. svake godine odlučuje o pravilima u vezi s tehničkom opremom, uključujući potrebne ukupne minimalne količine prema vrsti tehničke opreme, uvjete za raspoređivanje i povrat troškova. Za potrebe proračuna Upravni odbor mora tu odluku donijeti do 31. ožujka svake godine.
Agencija predlaže minimalnu količinu tehničke opreme u skladu sa svojim potrebama, posebno stoga da može provoditi zajedničke operacije, pilot-projekte, brze intervencije i zajedničke operacije vraćanja, u skladu sa svojim programom rada za predmetnu godinu.
Ako se pokaže da je minimalna količina tehničke opreme nedostatna za provedbu operativnog plana, koji je dogovoren za zajedničke operacije, pilot-projekte, brze intervencije ili zajedničke operacije vraćanja, Agencija ga na temelju utemeljenih potreba ponovno definira.
6. Agencija svaki mjesec izvješćuje Upravni odbor o sastavu i razmještaju opreme koja je dio zaliha tehničke opreme. Kad se ne dosegne minimalna količina tehničke opreme iz stavka 5., izvršni direktor odmah obavješćuje Upravni odbor. Upravni odbor odmah donosi odluku o prioritetnom rasporedu tehničke opreme i poduzima odgovarajuće mjere da ukloni utvrđene nedostatke. Upravni odbor obavješćuje Komisiju o utvrđenim nedostacima i o poduzetim mjerama. Komisija o tome obavješćuje Europski parlament i Vijeće i prilaže svoju ocjenu.
7. Agencija svake godine obavješćuje Europski parlament o količini tehničke opreme koju je pojedina država članica dodijelila u zalihu tehničke opreme u skladu s ovim člankom.”;
(10)
Članak 8. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Ne dovodeći u pitanje članak 78. stavak 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), jedna ili više država članica suočenih s s posebnim i nerazmjernim pritiscima koji zahtijevaju povećanu tehničku i operativnu pomoć pri provedbi svojih obveza u vezi s kontrolom i nadzorom nad vanjskim granicama, može zatražiti pomoć od Agencije. Agencija u skladu s člankom 3. organizira odgovarajuću tehničku i operativnu pomoć za državu članicu (države članice) podnositeljicu (podnositeljice) zahtjeva.”;
(b)
u stavku 2. dodaje se sljedeća točka:
„(c)
rasporedi pripadnike granične straže iz skupina europske granične straže.”;
(c)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Agencija može nabaviti tehničku opremu za preglede i nadzor nad vanjskim granicama, koju upotrebljavaju njezini stručnjaci, te u okviru brzih intervencija za vrijeme njihova trajanja.”;
(11)
Članak 8.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 8.a
Brze intervencije
Na zahtjev države članice suočene s iznenadnim i izuzetnim pritiskom, posebno dolaskom velikog broja državljana iz trećih zemalja, koji na točkama vanjskih granica pokušavaju nezakonito ući na državno područje države članice, Agencija može, na državnom području te države članice podnositeljice zahtjeva, za odgovarajuće dugo ograničeno razdoblje, rasporediti jednu ili više skupina europske granične straže (dalje u tekstu „skupina”) u skladu s člankom 4. Uredbe (EZ) br. 863/2007.”;
(12)
u članku 8.d stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Ako izvršni direktor odluči rasporediti jednu ili više skupina, Agencija zajedno s državom članicom podnositeljicom zahtjeva odmah sastavlja operativni plan u skladu s člankom 8.e, a u svakom slučaju najkasnije pet radnih dana od datuma odluke.”;
(13)
u članku 8.e. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
(a)
točke (e), (f) i (g) zamjenjuju se sljedećim:
„(e)
sastav skupina gostujućih službenika kao i raspored drugoga odgovarajućeg osoblja;
(f)
odredbe o zapovijedanju i kontroli, uključujući imena i činove pripadnika granične straže države članice domaćina odgovornih za suradnju sa skupinama, posebno onih pripadnika granične straže koji zapovijedaju skupinama tijekom raspoređivanja, te položajem skupina u zapovjednom lancu;
(g)
tehničku opremu koja se raspoređuje zajedno sa skupinama, uključujući posebne zahtjeve kao što su uvjeti uporabe, traženo osoblje, prijevoz i druga logistika te financijske odredbe;”
(b)
dodaju se sljedeće točke:
„(h)
detaljne odredbe o trenutačnom izvješćivanju Agencije o izvanrednom događaju Upravnom odboru i odgovarajućim nacionalnim javnim tijelima;
(i)
plan izvješćivanja i ocjenjivanja koji sadrži mjerila za izvješće o ocjenjivanju i konačni datum za podnošenje završnog izvješća o ocjenjivanju u skladu s člankom 3. stavkom 3.;
(j)
kad je riječ o operacijama na moru, posebne podatke o primjeni odgovarajuće nadležnosti i zakonodavstva na geografskom području na kojem se brza intervencija događa, uključujući upućivanja na međunarodno pravo i pravo Unije o presretanju, spašavanju na moru i iskrcavanju;
(k)
modalitete o načinu suradnje s trećim zemljama, drugim agencijama i tijelima Unije ili međunarodnim organizacijama.”
(14)
u članku 8.h stavku 1. uvodni se dio zamjenjuje sljedećim:
„1. Agencija u cijelosti pokriva sljedeće troškove koje države članice imaju zbog stavljanja na raspolaganje svojih pripadnika granične straže za potrebe navedene u članku 3. stavku 1.b, članku 8.a i članku 8.c:”;
(15)
Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 9.
Suradnja u području vraćanja
1. Agencija u skladu s politikom vraćanja Unije, a posebno Direktivom 2008/115/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima u državama članicama vezanim uz vraćanje državljana trećih zemalja koji nezakonito borave (20), i bez preispitivanja utemeljenosti odluka o vraćanju, osigurava potrebnu pomoć te na zahtjev država članica sudionica osigurava koordinaciju ili organizaciju zajedničkih operacija vraćanja država članica, uključujući i najam zrakoplova za potrebe takvih operacija. Agencija financira ili sufinancira operacije i projekte iz ovog stavka potporama iz vlastitog proračuna, u skladu s financijskim pravilima koja se na nju primjenjuju. Agencija može koristiti i financijska sredstva Unije koja su raspoloživa za područje vraćanja. Agencija osigurava da je u njezinim sporazumima s državama članicama svaka dodjela sredstava uvjetovana punim poštovanjem Povelje o temeljnim pravima.
1.a Agencija izrađuje Kodeks postupanja, za vraćanje nezakonito prisutnih državljana iz trećih zemalja, koji se primjenjuje tijekom svih zajedničkih operacija vraćanja koje koordinira Agencija, u kojem su opisani zajednički standardizirani postupci koji trebaju pojednostavniti organizaciju zajedničkih operacija vraćanja i osigurati postupak vraćanja na human način i uz puno poštovanje temeljnih prava, posebno poštovanje načela ljudskog dostojanstva, zabrane mučenja, ili nehumanog ili ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja, prava na slobodu i sigurnost i prava na zaštitu osobnih podataka i zabranu nediskriminacije.
1.b U Kodeksu postupanja posebno se poštuje obveza iz članka 8. stavka 6. Direktive 2008/115/EZ o osiguranju učinkovita sustava za praćenje prisilnog vraćanja i Strategija temeljnih prava iz članka 26.a stavka 1. ove Uredbe. Praćenje zajedničkih operacija vraćanja mora se provoditi na temelju objektivnih i transparentnih kriterija i obuhvatiti cjelovitu zajedničku operaciju vraćanja od faze prije polaska do izručenja povratnika u zemlju vraćanja.
1.c Države članice redovito obavješćuju Agenciju o svojim potrebama za pomoć ili koordinaciju od strane Agencije. Agencija sastavlja mobilni operativni plan da državama članicama, koje to zatraže, osigura potrebnu operativnu potporu, uključujući tehničku opremu iz članka 7. stavka 1. Upravni odbor o sadržaju i načinu djelovanja mobilnoga operativnog plana odlučuje na prijedlog izvršnog direktora u skladu s člankom 24.
2. Agencija surađuje s nadležnim tijelima trećih zemalja iz članka 14. da utvrdi najbolje postupke za pribavljanje putnih isprava i vraćanje nezakonito prisutnih državljana trećih zemalja.
(20) SL L 348, 24.12.2008., str. 98.”" 						
(16)
u članku 10. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Pri obavljanju svojih zadaća i izvršavanju svojih ovlasti, gostujući službenici pridržavaju se prava Unije i međunarodnog prava te poštuju temeljna prava i nacionalno pravo države članice domaćina.”;
(17)
Članak 11. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 11.
Sustavi razmjene podataka
Agencija može poduzeti sve potrebne mjere koje olakšavaju razmjenu podataka, bitnih za njezine zadaće, s Komisijom i državama članicama i, kad je to potrebno, agencijama Unije iz članka 13. Agencija razvija i upravlja informacijskim sustavom kojim je moguće s navedenim subjektima razmjenjivati povjerljive podatke, uključujući podatke iz članaka 11.a, 11.b i11.c.
Agencija može poduzeti sve potrebne mjere koje olakšavaju razmjenu podataka, bitnih za njezine zadaće, s Ujedinjenom Kraljevinom i Irskom, ako se odnose na aktivnosti u kojima te države sudjeluju u skladu s člankom 12. i člankom 20. stavkom 5.”;
(18)
umeću se sljedeći članci:
„Članak 11.a
Zaštita podataka
Na obradu osobnih podataka od strane Agencije primjenjuje se Uredba (EZ) br. 45/2001.
Upravni odbor donosi mjere na temelju kojih Agencija primjenjuje Uredbu (EZ) br. 45/2001, uključujući mjere u vezi s osobom zaduženom za zaštitu podataka u Agenciji. Te se mjere donose nakon savjetovanja s Europskim nadzornikom zaštite podataka. Ne dovodeći u pitanje članke 11.b i 11.c, Agencija može obrađivati osobne podatke u administrativne svrhe.
Članak 11.b
Obrada osobnih podataka u okviru zajedničkih operacija vraćanja
1. Pri obavljanju svojih zadaća organiziranja i koordiniranja zajedničkih operacija vraćanja država članica iz članka 9., Agencija može obrađivati osobne podatke osoba koje su sudionici takvih zajedničkih operacija vraćanja.
2. Obrada takvih osobnih podataka poštuje načela nužnosti i razmjernosti. Posebno je strogo ograničena na one osobne podatke koji su potrebni u svrhe zajedničke operacije vraćanja.
3. Osobni se podaci brišu čim se postigne svrha zbog koje su prikupljeni, a najkasnije deset dana od završetka zajedničke operacije vraćanja.
4. Kad država članica ne prenese osobne podatke prijevozniku, takve podatke može prenijeti Agencija.
5. Ovaj se članak primjenjuje u skladu s mjerama iz članka 11.a.
Članak 11.c
Obrada osobnih podataka prikupljenih tijekom zajedničkih operacija, pilot-projekata i brzih intervencija
1. Ne dovodeći u pitanje nadležnost država članica da za potrebe zajedničkih operacija, pilot-projekata i brzih intervencija prikupljaju osobne podatke, i pridržavajući se ograničenja iz stavaka 2. i 3., Agencija može dalje obrađivati osobne podatke koje su prikupile države članice tijekom takvih operativnih aktivnosti i prenijele Agenciji u namjeri da doprinesu sigurnosti vanjskih granica država članica.
2. Takva daljnja obrada osobnih podataka, od strane Agencije, ograničena je na osobne podatke o osobama na koje nadležna tijela država članica opravdano sumnjaju da su upletene u prekogranična kaznena djela omogućivanjem nezakonitih migracijskih aktivnosti ili aktivnosti vezanih uz trgovinu ljudima, kako je definirano u članku 1. stavku 1. točkama (a) i (b) Direktive Vijeća 2002/90/EZ od 28. studenoga 2002. o definiranju olakšavanja neovlaštenog ulaska, tranzita i boravka (21).
3. Agencija dalje obrađuje osnovne podatke iz stavka 2. samo za sljedeće potrebe:
(a)
prijenos Europolu ili drugim tijelima progona Unije, pod uvjetima iz članka 13. za svaki slučaj posebno;
(b)
uporabu za pripremu analiza rizika iz članka 4. Rezultati analize rizika ne sadrže osobne podatke.
4. Osobni se podaci brišu odmah nakon što se prenesu Europolu ili drugim tijelima Unije ili su uporabljeni za pripremu analiza rizika iz članka 4. Razdoblje pohrane podataka ni u kojem slučaju ne smije prelaziti tri mjeseca od datuma prikupljanja takvih podataka.
5. Obrada takvih osobnih podataka poštuje načela nužnosti i razmjernosti. Agencija ne smije upotrebljavati osobne podatke za potrebe istraga koje i dalje ostaju u nadležnosti nadležnih tijela država članica.
Obrada je posebno strogo ograničena na one osobne podatke koji su potrebni u svrhe iz stavka 3.
6. Ne dovodeći u pitanje Uredbu (EZ) br. 1049/2001, zabranjeno je daljnje prosljeđivanje ili drugo priopćivanje takvih osobnih podataka, koje je obradila Agencija, trećim zemljama ili drugim trećim strankama.
7. Ovaj se članak primjenjuje u skladu s mjerama iz članka 11.a.
Članak 11.d
Pravila o sigurnosti u području zaštite tajnih podataka i osjetljivih podataka koji nisu tajni
1. Agencija primjenjuje pravila Zajednice o sigurnosti kako je utvrđena u Prilogu Odluci Komisije 2001/844/EZ, EZUČ, Euratom od 29. studenoga 2001. o izmjeni njezina unutarnjeg Poslovnika (22). Ta se pravila, inter alia, primjenjuju na razmjenu, obradu i pohranjivanje tajnih podataka.
2. Agencija primjenjuje sigurnosna načela i u vezi s obradom osjetljivih podataka koji nisu tajni, kako je navedeno u Odluci iz stavka 1. ovog članka i kako ih provodi Komisija. Upravni odbor određuje mjere za primjenu tih sigurnosnih načela..
(21) SL L 328, 5.12.2002., str. 17." 						
(22) SL L 317, 3.12.2001., str. 1.”" 						
(19)
članci 13. i 14. zamjenjuju se sljedećim:
„Članak 13.
Suradnja s agencijama i tijelima Unije i međunarodnim organizacijama
Agencija može surađivati s Europolom, Europskim azilnim uredom za potporu, Agencijom Europske unije za temeljna prava (dalje u tekstu: Agencija za temeljna prava), drugim agencijama i tijelima Unije i međunarodnim organizacijama koje su nadležne za pitanja iz ove Uredbe, u okviru radnih sporazuma sklopljenih s tim tijelima u skladu s odgovarajućim odredbama Ugovora o funkcioniranju Europske unije i odredbama o nadležnosti tih tijela. Agencija u svakom slučaju bilo kakvih takvih sporazuma obavješćuje Parlament.
Daljnje prosljeđivanje ili drugo priopćivanje takvih osobnih podataka, koje je obradila Agencija, drugim agencijama ili tijelima Unije, uvjetovano je posebnim radnim dogovorima u vezi s razmjenom osobnih podataka, te prethodnim odobrenjem Europskog nadzornika zaštite podataka.
Agencija osim toga može, uz suglasnost predmetne države članice (predmetnih država članica), pozvati promatrače iz agencija i tijela Unije ili međunarodnih organizacija, da sudjeluju u njezinim aktivnostima iz članaka 3., 4. i 5., u mjeri u kojoj njihova prisutnost u skladu s ciljevima tih aktivnosti, može doprinijeti poboljšaju suradnje i razmjeni najbolje prakse te da pritom ne utječe na opću sigurnost tih aktivnosti. Sudjelovanje navedenih promatrača u aktivnostima iz članaka 3., 4. i 5., može se odvijati samo uz suglasnost predmetne države članice (predmetnih država članica), a u aktivnostima iz članaka 3. samo uz suglasnost države članice domaćina. Detaljna pravila o sudjelovanju promatrača uključuju se u operativni plan iz članka 3.a stavka 1. Ti promatrači prije sudjelovanja u aktivnostima Agencije, sudjeluju u odgovarajućoj obuci Agencije.
Članak 14.
Omogućivanje operativne suradnje s trećim zemljama i suradnje s nadležnim tijelima trećih zemalja
1. Agencija u okviru politike vanjskih odnosa Unije, u stvarima koje su obuhvaćene njezinim aktivnostima i u mjeri u kojoj je to potrebno za izvršavanje njezinih zadaća, omogućuje operativnu suradnju između država članica i trećih zemalja, uključujući i u vezi s temeljnim pravima.
Agencija i države članice ispunjavaju norme i standarde koji su najmanje istovjetni standardima zakonodavstva Unije i onda kad se suradnja s trećim zemljama odvija na državnom području tih zemalja.
Uspostava suradnje s trećim zemljama služi poticanju europskih standarda upravljanja granicama, uključujući i poštovanje temeljnih prava i ljudskog dostojanstva.
2. Agencija može surađivati s tijelima trećih zemalja, nadležnim za pitanja obuhvaćena ovom Uredbom, u okviru radnih dogovora sklopljenih s tim tijelima u skladu s odgovarajućim odredbama Ugovora o funkcioniranju Europske unije. Ti radni dogovori vezani su samo uz operativnu suradnju.
3. Agencija može u trećim zemljama rasporediti svoje časnike za vezu kojima pri izvršavanju njihovih zadaća mora biti osigurana najviša moguća zaštita. Ti su časnici za vezu dio lokalnih i regionalnih mreža za sudjelovanje časnika za vezu za imigraciju država članica, postavljenih u skladu s Uredbom (EZ) br. 377/2004 od 19. veljače 2004. o uspostavi mreže časnika za vezu zaduženih za imigraciju (23). Časnici za vezu raspoređuju se samo u one treće zemlje u kojima je praksa upravljanja granicama u skladu s minimalnim standardima ljudskih prava. Njihovo raspoređivanje odobrava Upravni odbor. U okviru vanjske politike Unije, prioritet pri raspoređivanju treba dati onim trećim zemljama za koje se, na temelju analize rizika, utvrdi da su zemlje podrijetla ili provoza u vezi s nezakonitom migracijom. Na temelju uzajamnosti Agencija može za ograničeno razdoblje također prihvatiti časnike za vezu koje upute treće zemlje. Upravni odbor na prijedlog izvršnog direktora i u skladu s člankom 24. svake godine donosi popis prioritetnih zadaća.
4. Zadaće časnika za vezu Agencije uključuju, u skladu su s pravom Unije i temeljnim pravima, uspostavu i održavanje kontakata s nadležnim tijelima treće zemlje kojoj su dodijeljeni, kako bi pridonijeli sprečavanju i borbi protiv nezakonite imigracije i vraćanju nezakonitih migranata.
5. Agencija može dobiti sredstva Unije u skladu s odredbama odgovarajućih akata na kojima se temelji politika vanjskih odnosa Unije. Agencija može pokrenuti i financirati projekte tehničke pomoći u trećim zemljama u vezi sa stvarima koje su obuhvaćene ovom Uredbom.
6. Agencija osim toga može, uz suglasnost predmetne države članice (predmetnih država članica), pozvati promatrače iz trećih zemalja da sudjeluju u njezinim aktivnostima iz članaka 3., 4. i 5., u mjeri u kojoj njihova prisutnost, u skladu s ciljevima tih aktivnosti, može doprinijeti poboljšaju suradnje i razmjeni najbolje prakse te pritom ne utjecati na opću sigurnost tih aktivnosti. Sudjelovanje navedenih promatrača u aktivnostima iz članaka 4. i 5., može se odvijati samo uz suglasnost predmetne države članice (predmetnih država članica), a u aktivnostima iz članka 3. samo uz suglasnost države članice domaćina. Detaljna pravila o sudjelovanju promatrača uključuju se u operativni plan iz članka 3.a stavka 1. Ti promatrači prije sudjelovanja u aktivnostima Agencije, sudjeluju u odgovarajućoj obuci Agencije.
7. Države članice mogu pri sklapanju bilateralnih sporazuma s trećim zemljama iz članka 2. stavka 2. uključiti odredbe o ulozi i nadležnosti Agencije, posebno u vezi s izvršavanjem izvršnih ovlasti, koje imaju članovi skupina koje raspoređuje Agencija tijekom zajedničkih operacija ili pilot-projekata iz članka 3.
8. Aktivnosti iz stavaka 2. i 3. ovog članka primjenjuju se kad Komisija u vezi s njima donese prethodno mišljenje, a Europski parlament o tim aktivnostima bude što prije u cijelosti obaviješten.
(23) SL L 64, 2.3.2004., str. 1.”" 						
(20)
u članku 15. prvi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Agencija je tijelo Unije. Ona ima pravnu osobnost.”;
(21)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 15.a
Sporazum o sjedištu
Potrebni aranžmani koji se odnose na smještaj Agencije u državi članici u kojoj Agencija ima sjedište, kao i oprema koju stavlja na raspolaganje ta država članica, te posebna pravila koja se primjenjuju na izvršnog direktora, zamjenika izvršnog direktora, članove Upravnog odbora, osoblje Agencije i članove njihovih obitelji u toj državi članici propisuju se Sporazumom o sjedištu između Agencije i države članice u kojoj Agencija ima sjedište. Sporazum o sjedištu sklapa se nakon pribavljanja odobrenja Upravnog odbora. Država članica mora osigurati najbolje moguće uvjete kako bi omogućila pravilno funkcioniranje Agencije, uključujući višejezično, europski usmjereno školovanje i odgovarajuću prometnu povezanost.”;
(22)
Članak 17. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Za potrebe provedbe članka 3.b stavka 5. samo član osoblja Agencije, na koga se primjenjuje Pravilnik o osoblju za dužnosnike Europske unije ili glava II. Uvjeta zapošljavanja drugih službenika Europske unije, može biti imenovan koordinatorom u skladu s člankom 8.g. Za potrebe provedbe članka 3.b stavka 3. samo nacionalni stručnjaci upućeni iz države članice u Agenciju mogu biti imenovani i pridruženi skupinama europske granične straže. Agencija imenuje one nacionalne stručnjake koji se pridružuju skupinama europske granične straže u skladu s tim člankom.”;
(b)
dodaju se sljedeći stavci:
„4. Upravni odbor donosi potrebne provedbene odredbe u dogovoru s Komisijom na temelju članka 110. Pravilnika o osoblju za dužnosnike Europske unije.
5. Upravni odbor donosi odredbe koje omogućuju da se nacionalni stručnjaci iz država članica upućuju u Agenciju. Te odredbe uzimaju u obzir zahtjeve iz članka 3.b stavka 3., posebno činjenicu da se tretiraju kao gostujući službenici i da imaju zadaće i ovlasti predviđene člankom 10. Uključuju odredbe o uvjetima raspoređivanja.”;
(23)
Članak 20. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. mijenja se kako slijedi:
i.
točka (h) zamjenjuje se sljedećim:
„(h)
određuje organizacijsku strukturu Agencije i donosi plan politike Agencije koji se odnosi na osoblje, posebno višegodišnji plan politike koja se odnosi na osoblje. U skladu s odgovarajućim odredbama Uredbe Komisije (EZ, Euratom) br. 2343/2002 od 19. studenoga 2002. o okvirnoj Financijskoj uredbi za tijela iz članka 185. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br.1605/2002 o Financijskoj uredbi koja se primjenjuje na opći proračun Europskih zajednica (24), višegodišnji plan politike koja se odnosi na osoblje podnosi se Komisiji i proračunskom tijelu nakon prethodno dobivenog pozitivnog mišljenja Komisije.
(24) SL L 357, 31.12.2002., str. 72.”" 						
ii.
dodaje se sljedeća točka:
„(i)
donosi se višegodišnji plan Agencije čiji je cilj predstaviti buduću dugoročnu strategiju u vezi s aktivnostima Agencije.”;
(b)
stavak 4. zamjenjuje se sljedećim:
„4. Upravni odbor može savjetovati izvršnog direktora o bilo kojem pitanju tijesno povezanom s razvojem operativnog upravljanja vanjskim granicama, uključujući aktivnosti u području istraživanja predviđene člankom 6.”;
(24)
Članak 21. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. posljednja rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Mandat se može produljiti.”;
(b)
stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Države pridružene provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, sudjeluju u radu Agencije. Svaka ima svog predstavnika i njegova zamjenika u Upravnom odboru. U skladu s određenim odredbama njihovih ugovora o pridruživanju pripremljene su mjere koje određuju prirodu, opseg i detaljna pravila za sudjelovanje tih država u radu Agencije, uključujući odredbe o financijskim doprinosima i osoblju.”;
(25)
Članak 25. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Europski parlament i Vijeće mogu pozvati izvršnog direktora da izvijesti o izvršenju svojih zadaća, u prvom redu o provedbi i praćenju strategije za temeljena prava, općem izvješću Agencije za prethodnu godinu, programu rada za sljedeću godinu i višegodišnjem planu Agencije iz članka 20. stavka 2. točke i.”;
(b)
u stavku 3. dodaje se sljedeća točka:
„(g)
osigurati provedbu operativnih planova iz članka 3.a i članka 8.e.”;
(26)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 26.a
Strategija za temeljna prava
1. Agencija sastavlja i dalje razvija i provodi svoju strategiju za temeljna prava. Agencija uspostavlja učinkovit mehanizam kojim prati poštovanje temeljnih prava u svim aktivnostima Agencije.
2. Agencija osniva savjetodavni forum koji pomaže izvršnom direktoru i Upravnom odboru u stvarima temeljnih prava. Agencija poziva Europski azilni ured za potporu, Agenciju za temeljna prava, Visokog predstavnika Ujedinjenih naroda za izbjeglice i druge odgovarajuće organizacije, da sudjeluju u Savjetodavnom forumu. Upravni odbor, na prijedlog izvršnog direktora, odlučuje o sastavu i načinu rada Savjetodavnog foruma i modalitetima prijenosa podataka Savjetodavnom forumu.
Sa Savjetodavnim forumom savjetuje se o daljnjem razvoju i provedbi strategije za temeljna prava, Kodeksu postupanja i zajedničke osnove nastavnog plana.
Savjetodavni forum priprema godišnje izvješće o svojim aktivnostima. To je izvješće dostupno javnosti.
3. Upravni odbor imenuje osobu zaduženu za temeljna prava koja mora imati potrebne kvalifikacije i iskustvo u području temeljnih prava. Pri obavljanju svojih zadaća u svojstvu službenika za temeljna prava mora biti nezavisan i izravno izvješćivati Upravni odbor i Savjetodavni forum. Svoja izvješća predaje redovito i na taj način pridonosi mehanizmu za praćenje poštovanja temeljnih prava.
4. Službenik za temeljna prava i Savjetodavni forum imaju pristup svim podacima koji se odnose na poštovanje temeljnih prava u vezi sa svim aktivnostima Agencije.”;
(27)
U članku 33. umeću se sljedeći stavci:
„2.a U prvoj ocjeni od stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 1168/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2011. o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 2007/2004 o osnivanju Europske agencije za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (25), potrebno je analizirati i potrebe daljnje pojačane koordinacije upravljanja vanjskim granicama država članica, uključujući izvedivost osnivanja europskog sustava granične straže.
2.b U ocjenu je uključena i posebna analiza o načinu na koji je pri primjeni ove Uredbe poštovana Povelja o temeljnim pravima
(25) SL L 304, 22.11.2011., str. 1.”" 						
Članak 2.
Stupanje na snagu.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 25. listopada 2011.