PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 23. února 2012,
kterým se stanoví seznam kritických fází rozhodování pro hodnocení provádění programu Galileo, pokud jde o pozemní střediska a stanice, které mají být zřízeny v rámci fáze vývoje a zaváděcí fáze programu
(2012/117/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 683/2008 ze dne 9. července 2008 o dalším provádění evropských programů družicové navigace (EGNOS a Galileo) (1), a zejména na čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Finanční a právní rámec programu Galileo byl stanoven nařízením (ES) č. 683/2008. Podle tohoto nařízení je Evropská unie vlastníkem veškerého hmotného i nehmotného majetku vytvořeného nebo vyvinutého v rámci programů a systém vytvořený v rámci programu Galileo sestává z konstelace družic a sítě pozemních stanic.
(2)
V rámci integrovaného řízení rizik pro hodnocení provádění programu Galileo je třeba, aby správce programu včas učinil kritická rozhodnutí, tedy rozhodnutí, jež mají zásadní dopad na náklady, časový rozvrh, výkonnost a/nebo rizika, a aby, pokud jde o kritická rozhodnutí, jež mají být přijata, a provádění těchto rozhodnutí, jednal transparentním způsobem. Ke kritickým rozhodnutím se řadí zřízení pozemních infrastruktur v rámci fáze vývoje a ověřování a zaváděcí fáze programu.
(3)
Celosvětová síť pozemních stanic systému vytvořeného v rámci programu Galileo zahrnuje na jedné straně šest středisek a jednu stanici a na straně druhé čtyři série tzv. vzdálených stanic.
(4)
Šest pozemních středisek a stanice zahrnuje: dvě vzájemně redundantní střediska kontrolující provoz celého systému (dále jen „kontrolní střediska“ nebo „GCC“); bezpečnostní středisko systému Galileo uvedené v článku 16 nařízení č. 683/2008, které dohlíží na bezpečnost systému a poskytovaných služeb a které je z důvodů kontinuity služby zdvojeno (dále jen „bezpečnostní středisko Galileo“ nebo „GSMC“); středisko služeb, které zajišťuje propojení mezi systémem a uživateli otevřené služby, obchodní služby a služby pro zajištění bezpečnosti života (dále jen „středisko služeb GNSS“ nebo „GSC“); středisko, které řídí generování informací nezbytných pro fungování služby pomoci a záchrany a které zajišťuje propojení mezi systémem a Cospas-Sarsat (dále jen „středisko pro služby SaR“); středisko, které jménem správce programu a nezávisle na uživateli hodnotí kvalitu poskytovaných služeb a sděluje uživatelům informace o časových a geodetických rámcích (dále jen „výkonnostní středisko Galileo“); stanice, která umožňuje ověřit kvalitu signálů vysílaných družicemi na oběžné dráze bezprostředně po jejich vypuštění (dále jen „testovací stanice na oběžné dráze“).
(5)
Při volbě umístění těchto středisek a stanic musí být zvážena případná přítomnost existujícího zařízení a vybavení vyhovujícího pro dané úkoly, dodržení bezpečnostních požadavků jednotlivých středisek a stanic a technická a rozpočtová omezení a požadavky jednotlivých členských států na národní bezpečnost.
(6)
Ke čtyřem sériím tzv. vzdálených stanic patří: stanice pro dálkové ovládání a telemetrii, které zajišťují propojení mezi družicemi a oběma kontrolními středisky (dále jen „stanice TTC“); měřicí stanice Galileo, které pomocí měření pseudovzdáleností a přijímání signálů vysílaných družicemi dohlížejí na kvalitu poskytované služby (dále jen „GSS stanice“); stanice zajišťující odesílání dat družicím a předávající údaje nezbytné pro poskytování služeb (dále jen „stanice ULS“); stanice, které zajišťují sběr dat nezbytných pro provoz služby pomoci a záchrany (dále jen „stanice SaR“).
(7)
Při volbě počtu a umístění vzdálených stanic musí být zvážena případná geografická a technická omezení související s optimálním rozmístěním po planetě, případná přítomnost existujícího zařízení a vybavení, které je vyhovující pro dané úkoly, dodržení bezpečnostních požadavků jednotlivých stanic a požadavků jednotlivých členských států na národní bezpečnost. Vzhledem k tomu, že se tato volba může měnit v závislosti na stavu programů, jejich potřebách a vývoji logistických nebo politických požadavků, lze počet a umístění vzdálených stanic, které mají být zřízeny, uvést pouze pro informaci.
(8)
Je proto třeba stanovit kritické fáze rozhodování pro hodnocení provádění prvků celosvětové sítě pozemních stanic systému vytvořeného v rámci programu Galileo.
(9)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 683/2008,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Kritické fáze rozhodování pro hodnocení provádění programu Galileo, pokud jde o pozemní střediska a stanice, které mají být zřízeny v rámci fáze vývoje a zaváděcí fáze programu uvedených v čl. 3 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 683/2008, jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 23. února 2012.
32012D0117
L 052/28
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
23.02.2012.
PROVEDBENA ODLUKA KOMISIJE
od 23. veljače 2012.
o popisu ključnih točaka u odlučivanju za ocjenjivanje provedbe programa Galileo u vezi sa zemaljskim centrima i postajama koji se trebaju uspostaviti u sklopu razvoja i uvođenja programa
(2012/117/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 683/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. srpnja 2008. o daljnjoj provedbi europskih satelitskih navigacijskih programa (EGNOS i Galileo) (1), a posebno njezin članak 12. stavak 3.,
budući da
(1)
Financijski i pravni okvir programa Galileo uspostavljen je Uredbom (EZ) br. 683/2008. U skladu s tom Uredbom Europska unija vlasnik je cjelokupne materijalne i nematerijalne imovine stvorene ili razvijene u sklopu programa, a sustav Galileo uključuje skup satelita i globalnu mrežu zemaljskih postaja.
(2)
Cjelovito upravljanje rizicima za ocjenjivanje provedbe programa Galileo od vodstva programa zahtijeva pravodobno donošenje izvjesnih ključnih odluka, odnosno odluka s velikim utjecajem na troškove, rokove, rezultate i/ili rizike i transparentno djelovanje u vezi s ključnim odlukama koje tek treba donijeti i provedbom tih odluka. Navedene ključne odluke uključuju odluke u vezi s uspostavom zemaljske infrastrukture u fazi razvoja i vrednovanja i u fazi uvođenja.
(3)
Globalna mreža zemaljskih postaja u sklopu programa Galileo uključuje šest centara i jednu postaju s jedne strane i četiri serije „udaljenih” postaja s druge strane.
(4)
Šest zemaljskih centara i jedna postaja obuhvaćaju: dva uzajamno redundantna centra za nadzor općeg djelovanja sustava (dalje u tekstu: „nadzorni centri” ili „GCC-i”); Centar za sigurnost Galilea naveden u članku 16. Uredbe (EZ) br. 683/2008 koji prati sigurnost sustava i pruženih usluga i koji je zbog kontinuiteta usluge podijeljen u dva dijela (dalje u tekstu: „centar za sigurnost Galilea” ili „GSMC”); centar za usluge koji djeluje kao sučelje između sustava s jedne strane i korisnika otvorene usluge, komercijalne usluge i usluge zaštite ljudskog života (dalje u tekstu: „centar za usluge GNSS-a” ili „GSC”) s druge strane; centar koji nadzire izradu podataka potrebnih za djelovanje službe traganja i spašavanja i osigurava sučelje između sustava i sustava COSPAS-SARSAT (dalje u tekstu: „centar za SAR”); centar koji u ime voditelja programa i neovisno o korisniku ocjenjuje kakvoću pruženih usluga i zajednicama korisnika prenosi podatke o vremenskim i geodetskim referencama (dalje u tekstu: „centar za učinkovitost Galilea”); postaja koja omogućuje provjeru kakvoće signala koje odašilju sateliti u orbiti odmah nakon lansiranja (dalje u tekstu: „postaja za ispitivanje u orbiti”).
(5)
Pri odabiru lokacije za navedene centre i postaje mora se uzeti u obzir moguća prisutnost postojećih instalacija i opreme prikladnih za relevantne zadatke i moraju se poštovati sigurnosne potrebe svakog centra i postaje, tehnička i proračunska ograničenja i zahtjevi u vezi s nacionalnom sigurnošću svake države članice.
(6)
Četiri serije „udaljenih” postaja obuhvaćaju: postaje za daljinsko upravljanje i telemetriju koje pomoću uzlaznih i silaznih veza djeluju kao releji između satelita i dvije nadzorne postaje (dalje u tekstu: „postaje za TTC”); mjerne postaje Galilea koje radi omogućavanja pružanja usluga mjere pseudoudaljenosti i prikupljaju signale koje odašilju sateliti s ciljem praćenja njihove kakvoće (dalje u tekstu: „postaje za GSS”); postaje za prijenos podataka na satelite koje na satelite prenose podatke potrebne za pružanje usluga (dalje u tekstu: „postaje za ULS”); postaje za prikupljanje podataka potrebnih za djelovanje službe traganja i spašavanja (dalje u tekstu: „postaje za SaR”).
(7)
Pri odabiru lokacije za navedene udaljene postaje moraju se uzeti u obzir zemljopisna i tehnička ograničenja povezana s njihovom optimalnom raspodjelom u čitavom svijetu, moguća prisutnost postojećih instalacija i opreme prikladnih za relevantne zadatke i moraju se poštovati sigurnosne potrebe svake postaje i zahtjevi u vezi s nacionalnom sigurnošću svake države članice. Budući da navedeni odabir podliježe promjenama ovisno o napretku ostvarenom u programima, njihovim potrebama i razvoju političkih ili logističkih zahtjeva, navedeni broj i lokacija udaljenih postaja koje tek treba uspostaviti mogu u ovoj fazi biti samo okvirni.
(8)
Stoga je važno odrediti ključne točke u odlučivanju za ocjenjivanje napretka ostvarenog u uspostavljanju globalne mreže zemaljskih postaja Galilea.
(9)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora uspostavljenog člankom 19. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 683/2008,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Ključne točke u odlučivanju za ocjenjivanje napretka ostvarenog u razvoju globalne mreže zemaljskih postaja i centara Galilea koji se uspostavljaju u sklopu različitih faza razvoja i uvođenja opisanih u članku 3. točkama (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 683/2008 navedene su u Prilogu ovoj Odluci.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 23. veljače 2012.