ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 9. června 2011
o schválení Haagské úmluvy ze dne 23. listopadu 2007 o mezinárodním vymáhání výživného na děti a dalších druhů vyživovacích povinností vyplývajících z rodinných vztahů jménem Evropské unie
(2011/432/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 3 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým písm. b) druhým pododstavcem a čl. 218 odst. 8 druhým pododstavcem první větou této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Unie usiluje o vytvoření společného justičního prostoru založeného na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí.
(2)
Haagská úmluva ze dne 23. listopadu 2007 o mezinárodním vymáhání výživného na děti a dalších druhů vyživovacích povinností vyplývajících z rodinných vztahů (dále jen „úmluva“) představuje dobrý základ pro celosvětový systém správní spolupráce a pro uznávání a výkon rozhodnutí a úmluv ve věcech výživného, neboť stanoví bezplatnou právní pomoc prakticky ve všech věcech výživného na děti a zjednodušené řízení pro uznávání a výkon.
(3)
Článek 59 úmluvy umožňuje organizacím regionální hospodářské integrace, jako je Unie, aby úmluvu podepsaly, přijaly, schválily nebo aby k ní přistoupily.
(4)
Věci, které jsou upraveny úmluvou, jsou rovněž předmětem nařízení Rady (ES) č. 4/2009 ze dne 18. prosince 2008 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a o spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (2). Jak bylo dohodnuto při přijetí rozhodnutí Rady 2011/220/EU (3) o podpisu úmluvy, měla by úmluvu schválit pouze Unie, která by vykonávala svou pravomoc ve všech věcech, které úmluva upravuje. V důsledku toho by členské státy měly být touto úmluvou vázány z titulu jejího schválení Unií.
(5)
Při schválení úmluvy by proto Unie měla učinit prohlášení o pravomoci v souladu s čl. 59 odst. 3 úmluvy.
(6)
Unie by navíc při schválení úmluvy měla formulovat všechny výhrady podle článku 62 úmluvy a všechna prohlášení podle článku 63 úmluvy, jež považuje za nezbytné.
(7)
V této souvislosti by Unie měla v souladu s čl. 2 odst. 3 úmluvy učinit prohlášení, že rozšíří působnost kapitol II a III úmluvy na vyživovací povinnosti mezi manžely a bývalými manžely. Současně by měla učinit jednostranné prohlášení, ve kterém se zaváže, že později posoudí možnost rozšíření působnosti úmluvy na další oblasti.
(8)
Unie by měla rovněž vznést výhradu podle čl. 44 odst. 3 úmluvy týkající se jazyků přijatelných pro komunikaci mezi ústředními orgány. Členské státy, které požadují, aby Unie v jejich případě tuto výhradu učinila, by o tom měly předem informovat Komisi a měly by upřesnit obsah této výhrady.
(9)
Unie by měla v neposlední řadě učinit prohlášení podle čl. 11 odst. 1 písm. g) a čl. 44 odst. 1 a 2 úmluvy. Členské státy, které požadují, aby Unie v jejich případě taková prohlášení učinila, by o tom měly předem informovat Komisi a měly by upřesnit obsah těchto prohlášení.
(10)
Členský stát, který by měl zapotřebí následně odvolat výhradu uvedenou v příloze II, která se ho týká, nebo pozměnit nebo odvolat prohlášení uvedené v příloze III, které se ho týká, nebo přidat prohlášení uvedené v příloze III, které se ho týká, o tom musí předem informovat Radu a Komisi. Na tomto základě by Unie měla učinit příslušné oznámení depozitáři.
(11)
Členské státy by měly oznámit Komisi ústřední orgány určené v souladu s čl. 4 odst. 3 úmluvy a měly by jí předat informace o právních předpisech, postupech a službách uvedené v článku 57 úmluvy. Komise by tyto informace měla předat Stálému výboru Haagské konference mezinárodního práva soukromého (dále jen „stálý výbor“) v okamžiku, kdy Unie uloží listinu o schválení, jak požaduje úmluva.
(12)
Členské státy by při poskytování příslušných informací Komisi o svých ústředních orgánech a svých právních předpisech, postupech a službách měly používat formulář profilu země doporučený a zveřejněný Haagskou konferencí mezinárodního práva soukromého, pokud možno jeho elektronickou verzi.
(13)
Členský stát, který by poté potřeboval provést změny informací o svém ústředním orgánu a svých právních předpisech, postupech a službách, musí o těchto změnách informovat přímo stálý výbor a současně i Komisi.
(14)
V souladu s článkem 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Spojené království a Irsko účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
(15)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Haagská úmluva ze dne 23. listopadu 2007 o mezinárodním vymáhání výživného na děti a dalších druhů vyživovacích povinností vyplývajících z rodinných vztahů (dále jen „úmluva“) se schvaluje jménem Evropské unie.
Znění úmluvy se připojuje k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Unie listinu uvedenou v čl. 58 odst. 2 úmluvy.
Článek 3
Při uložení listiny uvedené v čl. 58 odst. 2 úmluvy učiní Unie prohlášení o pravomoci v souladu s čl. 59 odst. 3 úmluvy.
Znění prohlášení je uvedeno v části A přílohy I tohoto rozhodnutí.
Článek 4
1. Při uložení listiny podle čl. 58 odst. 2 úmluvy učiní Unie v souladu s čl. 2 odst. 3 úmluvy prohlášení, že rozšíří použitelnost kapitol II a III úmluvy na vyživovací povinnosti mezi manžely a bývalými manžely.
Znění prohlášení je uvedeno v části B přílohy I tohoto rozhodnutí.
2. Při ukládání listiny uvedené v čl. 58 odst. 2 úmluvy učiní Unie jednostranné prohlášení, jehož znění je uvedeno v příloze IV tohoto rozhodnutí.
Článek 5
Při uložení listiny podle čl. 58 odst. 2 úmluvy formuluje Unie výhradu podle čl. 44 odst. 3 úmluvy týkající se členských států, které nesouhlasí s používáním buď francouzštiny nebo angličtiny při komunikaci mezi ústředními orgány.
Znění této výhrady je uvedeno v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 6
Při uložení listiny podle čl. 58 odst. 2 úmluvy Unie učiní prohlášení podle čl. 11 odst. 1 písm. g) úmluvy o informacích nebo dokumentech vyžadovaných členskými státy a podle čl. 44 odst. 1 úmluvy o jazycích, které jsou pro členské státy přijatelné pro komunikaci kromě jejich úředních jazyků, jakož i prohlášení podle čl. 44 odst. 2 úmluvy.
Znění těchto prohlášení je uvedeno v příloze III tohoto rozhodnutí.
Článek 7
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději dne 10. prosince 2012:
a)
kontaktní údaje ústředních orgánů určených podle čl. 4 odst. 3 úmluvy a
b)
informace o právních předpisech, postupech a službách uvedené v článku 57 úmluvy.
2. Pro předání těchto informací Komisi použijí členské státy formulář profilu země doporučený a zveřejněný Haagskou konferencí mezinárodního práva soukromého, a pokud možno jeho elektronickou verzi.
3. Komise předá jednotlivé formuláře profilu země vyplněné členskými státy Stálému výboru Haagské konference mezinárodního práva soukromého (dále jen „stálý výbor“) v okamžiku, kdy Unie uloží listinu uvedenou v čl. 58 odst. 2 úmluvy.
Článek 8
Členský stát, který požaduje odvolání výhrady uvedené v příloze II, která se ho týká, nebo změnu nebo odvolání prohlášení uvedeného v příloze III, které se ho týká, nebo doplnění prohlášení uvedeného v příloze III, které se ho týká, informuje o požadované odvolání, změně nebo doplnění Radu a Komisi.
Unie poté učiní příslušné oznámení depozitáři v souladu s čl. 63 odst. 2 úmluvy.
Článek 9
Členský stát, který poté, co Komise předá původní formulář profilu země, který se ho týká, požaduje změnu informací v něm obsažených, o tom informuje přímo stálý výbor, nebo v případě použití elektronické verze formuláře profilu země provede nezbytnou změnu přímo. Současně o tom informuje Komisi.
Článek 10
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Lucemburku dne 9. června 2011.
32011D0432
L 192/39
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA VIJEĆA
od 9. lipnja 2011.
o odobrenju, u ime Europske unije, Haške konvencije od 23. studenoga 2007. o međunarodnoj naplati tražbina za uzdržavanje djece i drugim oblicima obiteljskog uzdržavanja
(2011/432/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 81. stavak 3. prvi podstavak, u vezi s člankom 218. stavkom 6. drugim podstavkom, točkom (b) i člankom 218. stavkom 8. drugim podstavkom, prvom rečenicom,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
budući da:
(1)
Unija stremi uspostavljanju zajedničkog pravosudnog prostora koji se temelji na načelu uzajamnog priznavanja odluka.
(2)
Haška konvencija od 23. studenoga 2007. o međunarodnoj naplati tražbina za uzdržavanje djece i drugim oblicima obiteljskog uzdržavanja („Konvencija”) predstavlja dobru osnovu za sustav administrativne suradnje na razini cijeloga svijeta i za priznavanje i izvršenje odluka o uzdržavanju i aranžmana o uzdržavanju, predviđajući besplatnu pravnu pomoć u gotovo svim slučajevima o uzdržavanju djece i pojednostavljeni postupak za priznavanje i izvršenje.
(3)
Članak 59. Konvencije dopušta regionalnim organizacijama za gospodarsko povezivanje poput Unije potpisivanje, prihvaćanje, odobrenje ili pristupanje Konvenciji.
(4)
Pitanja uređena Konvencijom također se obrađuju u Uredbi Vijeća (EZ) br. 4/2009 od 18. prosinca 2008. o nadležnosti, mjerodavnom pravu, priznavanju i izvršenju sudskih odluka te suradnji u stvarima koje se odnose na obvezu uzdržavanja (2). Kao što je dogovoreno kada je donesena Odluka Vijeća 2011/220/EU (3) o potpisivanju Konvencije, Unija bi sama trebala odobriti Konvenciju i vršiti svoju nadležnost nad svim pitanjima koja su njome uređena. Posljedično, Konvencija bi trebala biti obvezna za države članice zbog njezinog odobrenja od strane Unije.
(5)
Prilikom odobrenja Konvencije, Unija bi stoga trebala dati izjavu o nadležnosti u skladu s člankom 59. stavkom 3. Konvencije.
(6)
Nadalje, Unija bi prilikom odobrenja Konvencije trebala uložiti sve odgovarajuće rezerve i izjave dopuštene na temelju članaka 62. i 63. Konvencije koje smatra potrebnim.
(7)
U tom smislu, Unija bi trebala izjaviti, u skladu s člankom 2. stavkom 3. Konvencije, da će proširiti primjenu poglavlja II. i III. Konvencije na uzdržavanje bivših bračnih drugova. U isto vrijeme bi trebala dati jednostranu izjavu da se obvezuje kasnije razmotriti mogućnost daljnjeg proširenja područja primjene.
(8)
Unija bi trebala uložiti rezervu predviđenu u članku 44. stavku 3. Konvencije u pogledu jezika prihvaćenih u komunikaciji između središnjih tijela. Države članice koje žele da Unija uloži takvu rezervu u odnosu na njih trebale bi o tome unaprijed obavijestiti Komisiju, naznačujući sadržaj rezerve koja se treba uložiti.
(9)
Unija bi trebala dati izjave predviđene u članku 11. stavku 1. točki (g) i članku 44. stavcima 1. i 2. Konvencije. Države članice koje žele da Unija da takvu izjavu u odnosu na njih trebale bi o tome unaprijed obavijestiti Komisiju, naznačujući sadržaj izjava koje se trebaju dati.
(10)
Država članica koja naknadno treba povući rezervu koja se na nju odnosi određenu u Prilogu II. ili izmijeniti ili povući izjavu koja se na nju odnosi određenu u Prilogu III. ili dodati izjavu koja se na nju odnosi u Prilog III. trebala bi o tome obavijestiti Vijeće i Komisiju. Na temelju toga bi Unija trebala odgovarajuće obavijestiti depozitara.
(11)
Države članice bi trebale obavijestiti Komisiju o središnjim tijelima određenim u skladu s člankom 4. stavkom 4. Konvencije i obavijestiti Komisiju o podacima u pogledu zakona, postupaka i usluga iz članka 57. Konvencije. Komisija bi trebala proslijediti te podatke Stalnom uredu Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu („Stalni ured”) u trenutku kada Unija položi svoju ispravu odobrenja, kako traži Konvencija.
(12)
Prilikom obavješćivanja Komisije o odgovarajućim podacima o svojim središnjim tijelima i o svojim zakonima, postupcima i uslugama, države članice bi trebale koristiti obrazac profila zemlje koji preporučuje i objavljuje Haška konferencija o međunarodnom privatnom pravu, ako je moguće, u elektroničkom obliku.
(13)
Država članica koja naknadno treba promijeniti podatke o svojem središnjem tijelu ili o svojim zakonima, postupcima i uslugama treba o tome izravno obavijestiti Stalni ured i u isto vrijeme obavijestiti Komisiju o promjeni.
(14)
U skladu s člankom 3. Protokola (br. 21) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Ujedinjena Kraljevina i Irska sudjeluju u donošenju i primjeni ove Odluke.
(15)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola (br. 22) o stajalištu Danske, koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Odluke, ona ju ne obvezuje niti se na nju primjenjuje,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Haška konvencija od 23. studenoga 2007. o međunarodnoj naplati tražbina za uzdržavanje djece i drugim oblicima obiteljskog uzdržavanja („Konvencija”) odobrava se u ime Europske unije.
Tekst Konvencije priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Predsjednik Vijeća ovlašten je odrediti osobu ili osobe ovlaštene položiti u ime Unije ispravu navedenu u članku 58. stavku 2. Konvencije.
Članak 3.
Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija daje izjavu o nadležnosti u skladu s člankom 59. stavkom 3. Konvencije.
Tekst te izjave priložen je ovoj Odluci kao dio A Priloga I.
Članak 4.
1. Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija u skladu s člankom 2. stavkom 3. Konvencije izjavljuje da će proširiti primjenu poglavlja II. i III. Konvencije na uzdržavanje bivših bračnih drugova.
Tekst te izjave priložen je ovoj Odluci kao dio B Priloga I.
2. Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija daje jednostranu izjavu čiji je tekst priložen ovoj Odluci kao Prilog IV.
Članak 5.
Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija ulaže rezervu predviđenu u članku 44. stavku 3. Konvencije u odnosu na države članice koje se protive korištenju ili engleskog ili francuskog jezika u komunikaciji između središnjih tijela.
Tekst te rezerve priložen je ovoj Odluci kao Prilog II.
Članak 6.
Prilikom polaganja isprave iz članka 58. stavka 2. Konvencije Unija daje izjave predviđene u članku 11. stavku 1. točki (g) Konvencije u pogledu podataka ili dokumenata koje traže države članice i u članku 44. stavku 1. Konvencije u pogledu jezika koje prihvaćaju države članice pored svojih službenih jezika te izjavu predviđenu u članku 44. stavku 2. Konvencije.
Tekst tih izjava priložen je ovoj Odluci kao Prilog III.
Članak 7.
1. Države članice najkasnije do 10. prosinca 2012. obavještavaju Komisiju o:
(a)
kontaktnim podacima središnjih tijela određenih u skladu s člankom 4. stavkom 3. Konvencije; i
(b)
podacima o zakonima, postupcima i uslugama iz članka 57. Konvencije.
2. Prilikom prosljeđivanja Komisiji podataka određenih u stavku 1. države članice koriste obrazac profila zemlje koji preporučuje i objavljuje Haška konferencija o međunarodnom privatnom pravu, ako je moguće, u elektroničkom obliku.
3. Komisija pojedinačne obrasce profila zemlje koje ispune države članice prosljeđuje Stalnom uredu Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu („Stalni ured”) u trenutku kada Unija položi ispravu iz članka 58. stavka 2. Konvencije.
Članak 8.
Država članica koja želi povući rezervu koja se na nju odnosi određenu u Prilogu II. ili izmijeniti ili povući izjavu koja se na nju odnosi određenu u Prilogu III. ili dodati izjavu koja se na nju odnosi u Prilog III. obavješćuje Vijeće i Komisiju o željenom povlačenju, izmjeni ili dodavanju.
Unija nakon toga odgovarajuće obavješćuje depozitara u skladu s člankom 63. stavkom 2. Konvencije.
Članak 9.
Država članica koja nakon prvotnog prosljeđivanja Komisije obrasca profila zemlje želi promijeniti podatke iz svojeg obrasca o tome obavješćuje izravno Stalni ured ili izravno vrši potrebnu promjenu, ako je korišten elektronički oblik obrasca profila zemlje. U isto vrijeme obavješćuje i Komisiju.
Članak 10.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Luxembourgu 9. lipnja 2011.