SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/76/EU
ze dne 24. listopadu 2010,
kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o kapitálové požadavky na obchodní portfolio a resekuritizace a o dohled nad zásadami odměňování
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nadměrné a neobezřetné podstupování rizik v bankovním odvětví vedlo k selhání jednotlivých finančních institucí a k systémovým problémům v členských státech i po celém světě. Jakkoli jsou příčiny takového podstupování rizik četné a složité, orgány dohledu a regulační orgány včetně skupiny G-20 a Evropského výboru orgánů bankovního dohledu (CEBS) se shodují na tom, že k němu přispěly i nevhodné struktury odměňování v některých finančních institucích. Zásady odměňování, které podněcují k podstupování rizik překračujícímu obecnou úroveň rizika tolerovaného danou institucí, mohou narušit řádné a účinné řízení rizik a zhoršit nadměrně rizikové chování. Obzvláště důležité jsou proto mezinárodně dohodnuté a stvrzené zásady pro řádné postupy odměňování vypracované Radou pro finanční stabilitu (FSB) (dále jen „zásady FSB“).
(2)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (4) vyžaduje, aby měly úvěrové instituce systémy, strategie, postupy a mechanismy pro řízení rizik, jimž jsou tyto instituce vystaveny. Na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (5) tento požadavek platí pro investiční podniky ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (6). Směrnice 2006/48/ES vyžaduje, aby příslušné orgány tyto systémy, strategie, postupy a mechanismy přezkoumávaly a určovaly, zda kapitál, který daná úvěrová instituce nebo daný investiční podnik drží, zajišťuje řádné řízení a pokrytí rizik, kterým daná úvěrová instituce nebo investiční podnik jsou nebo by mohly být vystaveny. Tento dohled se vůči bankovním skupinám provádí na konsolidované bázi a zahrnuje finanční holdingové společnosti a přidružené finanční instituce ve všech právních řádech.
(3)
Pro účely řešení potenciálně škodlivých účinků špatně navržených struktur odměňování na řádné řízení rizik a kontrolu rizikového chování jednotlivců by měly být požadavky směrnice 2006/48/ES doplněny o výslovnou povinnost úvěrových institucí a investičních podniků vytvořit a udržovat pro ty kategorie zaměstnanců, jejichž profesní činnosti mají podstatný vliv na celkový rizikový profil těchto úvěrových institucí a investičních podniků, zásady a postupy odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik. Tyto kategorie zaměstnanců by měly zahrnovat přinejmenším vrcholné vedení, zaměstnance odpovědné za činnosti, s nimiž je spojeno podstupování rizik a zaměstnance ve vnitřních kontrolních funkcích a všechny zaměstnance, jejichž celková odměna včetně zvláštních penzijních výhod je řadí do stejné třídy odměňování jako vrcholné vedení a zaměstnance odpovědné za činnosti, s nimiž je spojeno podstupování rizik.
(4)
Vzhledem k tomu, že nadměrné a neobezřetné podstupování rizik může narušit finanční zdraví úvěrových institucí nebo investičních podniků a destabilizovat bankovní systém, je důležité, aby byla nová povinnost týkající se politik a postupů odměňování prováděna jednotně a aby zahrnovala všechny aspekty odměňování, včetně platů, zvláštních penzijních výhod a dalších obdobných dávek. V této souvislosti by se zvláštními penzijními výhodami měly rozumět individuálně vyplácené částky poskytované úvěrovou institucí nebo investičním podnikem zaměstnanci na individuálním základě, které jsou poskytovány v souvislosti s odchodem do důchodu nebo před odchodem do důchodu a které lze považovat za pohyblivou složku odměny. Proto je vhodné upřesnit jednoznačné principy řádného odměňování, aby bylo zajištěno, že struktura odměňování nebude jednotlivce povzbuzovat k nadměrnému podstupování rizik nebo morálnímu hazardu a bude v souladu s ochotou dané úvěrové instituce nebo investičního podniku podstupovat rizika, s jejími hodnotami a dlouhodobými zájmy. Odměňování je třeba rovněž přizpůsobit úloze finančního odvětví jakožto mechanismu, jehož prostřednictvím jsou finanční zdroje v hospodářství efektivně alokovány. Tyto principy by měly zejména zaručovat, že navrhované zásady týkající se pohyblivé složky odměny zajistí, aby pobídky odpovídaly dlouhodobým zájmům úvěrové instituce nebo investičního podniku a aby metody výplat posilovaly jejich kapitál Výkonnostní složky odměny by rovněž měly posilovat spravedlnost odměňování v dané úvěrové instituci nebo investičním podniku. V rámci těchto principů je třeba uznat, že úvěrové instituce a investiční podniky mohou určitá ustanovení uplatňovat různým způsobem v závislosti na své velikosti, vnitřní organizaci a povaze, rozsahu a složitosti svých činností, a zejména že nemusí být pro investiční podniky uvedené v čl. 20 odst. 2 a 3 směrnice 2006/49/ES přiměřené, aby dodržovaly všechny tyto principy. Aby bylo zajištěno, že navrhované zásady odměňování budou začleněny do řízení rizik dané úvěrové instituce nebo investičního podniku, měl by řídící orgán každé úvěrové instituce či investičního podniku v rámci své kontrolní funkce přijmout a pravidelně přezkoumávat obecné zásady, které budou uplatňovány. V této souvislosti by ve vhodných případech a v souladu s vnitrostátním právem obchodních společností mohl být řídící orgán v rámci své kontrolní funkce chápán jako orgán dohledu.
(5)
Mělo by být povinností úvěrových institucí a investičních podniků, které jsou významné z hlediska jejich velikosti, vnitřní organizace a povahy, rozsahu a složitosti jejich činností, aby zřídily výbor pro odměňování jakožto nedílnou součást jejich řídicí struktury a organizace.
(6)
Komise by do 1. dubna 2013 měla přezkoumat principy, jimiž se řídí zásady odměňování, se zvláštním ohledem na jejich účinnost, provádění a prosazování, přičemž zohlední mezinárodní vývoj včetně jakýchkoli dalších návrhů Rady pro finanční stabilitu a zásad FSB uplatňovaných jinými právními řády, včetně souvislosti mezi plánem pohyblivé složky odměny a nadměrně rizikovým chováním.
(7)
Cílem politiky odměňování by mělo být sladění osobních cílů zaměstnanců s dlouhodobými zájmy dotyčné úvěrové instituce či investičního podniku. Posouzení výkonnostních složek odměny by mělo vycházet z dlouhodobějších výsledků a zohledňovat budoucí rizika spojená s těmito výsledky. Posouzení výsledků by mělo být prováděno na víceletém základě v horizontu nejméně tří až pěti let, aby se zajistilo, že proces posouzení bude založen na dlouhodobějších výsledcích a že skutečně vyplacené výkonnostní složky odměny budou rovnoměrně rozloženy na celý hospodářský cyklus úvěrové instituce nebo investičního podniku. Pro větší sladění pobídek by podstatná část pohyblivé složky odměny všech zaměstnanců, jichž se týkají tyto požadavky, měla být tvořena v závislosti na právní struktuře dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku akciemi úvěrové instituce nebo investičního podniku a nástroji spojenými s nimi, nebo by ji v případě nekótovaných úvěrových institucí nebo investičních podniků měly tvořit jiné nepeněžní nástroje, případně jiné dlouhodobé finanční nástroje, které odpovídajícím způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku. Tyto nástroje by mohly zahrnovat kapitálový nástroj, který by byl v případě závažných finančních problémů dané instituce přeměněn na akcie nebo jinak odepsán. V případech, kdy dotčená úvěrová instituce nevydává dlouhodobé finanční nástroje, by mělo být umožněno poskytovat podstatnou část pohyblivé složky odměny ve formě akcií a nástrojů spojených s akciemi nebo jiných rovnocenných nepeněžních nástrojů. Členské státy nebo jejich příslušné orgány by měly mít možnost omezit druhy a podobu těchto nástrojů, případně používání určitých nástrojů zcela zakázat.
(8)
Pro minimalizaci pobídek k nadměrnému podstupování rizik by poměr pohyblivé složky odměny k celkové odměně měl být vyvážený. Je nezbytné, aby pevná složka mzdy zaměstnance tvořila dostatečně velkou část jeho celkové odměny, a umožnila tak uplatňování plně flexibilních zásad týkajících se pohyblivé složky odměny, včetně možnosti nevyplácet pohyblivou složku odměny vůbec. Za účelem zajištění jednotných postupů odměňování v celém odvětví je vhodné stanovit určité jasné požadavky. Smluvně zaručená pohyblivá složka odměny není v souladu s řádným řízením rizik ani se zásadou odměňování za výsledky a měla by být obecně zakázána.
(9)
Výplata podstatné části pohyblivé složky odměny, například 40 až 60 %, by měla být na přiměřenou dobu odložena. Tato část by se měla výrazně zvyšovat v závislosti na služebním postavení nebo míře odpovědnosti odměňované osoby. Navíc by podstatnou část pohyblivé složky odměny měly v závislosti na právní struktuře dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku tvořit akcie, nástroje spojené s akciemi úvěrové instituce nebo investičního podniku, nebo by ji v případě nekótovaných úvěrových institucí nebo investičních podniků měly tvořit jiné nepeněžní nástroje, případně jiné dlouhodobé finanční nástroje, které odpovídajícím způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu dotyčné úvěrové instituce nebo investičního podniku. V této souvislosti má velký význam zásada proporcionality, jelikož uplatňování těchto požadavků nemusí být vždy vhodné v případě malých úvěrových institucí a investičních podniků. S ohledem na omezení týkající se výše pohyblivé složky odměny vyplácené v hotovosti a bezodkladně by měla být výše pohyblivé složky odměny vyplácené v hotovosti nebo jako peněžní ekvivalent a nepodléhající odkladu omezena za účelem sladění osobních cílů zaměstnanců s dlouhodobým zájmem úvěrové instituce nebo investičního podniku.
(10)
Úvěrové instituce a investiční podniky by měly zajistit, aby celková výše pohyblivé složky odměny neomezovala jejich schopnost posilovat svůj kapitál. Míra potřebného navýšení kapitálu by měla záviset na aktuálním kapitálovém postavení dané úvěrové instituce nebo investičního podniku. V této souvislosti by příslušné orgány členských států měly mít pravomoc omezit pohyblivou složku odměny mimo jiné tím, že stanoví její výši jako procentní podíl na celkových čistých výnosech v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálu.
(11)
Úvěrové instituce a investiční podniky by měly od svých zaměstnanců vyžadovat, aby se zavázali nepoužívat osobní zajišťovací strategie či pojištění, jimiž by mohli ohrozit důsledky provázání s riziky, které bylo zakotveno v systémech jejich odměňování.
(12)
Pokud jde o subjekty, které využívají výjimečného státního zásahu, mělo by být jejich prioritou vytvoření vlastního kapitálu a vrácení podpory poskytnuté daňovými poplatníky. Veškeré platby pohyblivé složky odměny by měly odrážet tyto priority.
(13)
Principy týkající se řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (7) jsou v souladu s principy stanovenými touto směrnicí a tyto principy doplňují.
(14)
Ustanoveními o odměňování by neměl být dotčen plný výkon základních práv zakotvených ve Smlouvách, zejména ustanovení čl. 153 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, obecné zásady vnitrostátního smluvního a pracovního práva, právní předpisy týkající se práv a zapojení akcionářů a obecné povinnosti správních orgánů a orgánů dohledu dotyčných institucí, jakož ani případná práva sociálních partnerů uzavírat a prosazovat kolektivní smlouvy v souladu s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
(15)
Aby bylo zajištěno rychlé a účinné prosazování, měly by mít příslušné orgány též pravomoc ukládat nebo uplatňovat finanční či nefinanční sankce nebo jiná opatření v případě porušení povinnosti podle směrnice 2006/48/ES, včetně požadavku zavést takové zásady odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik. Tato opatření a sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. V zájmu zajištění souladu a rovných podmínek by Komise měla podrobit přijímání a uplatňování těchto opatření a sankcí členskými státy přezkumu, a to na souhrnném základě a s ohledem na soulad v celé Unii.
(16)
Aby byl zajištěn účinný dohled nad riziky, která představují nevhodné struktury odměňování, měly by být zásady a postupy odměňování přijímané úvěrovými institucemi a investičními podniky začleněny do oblasti působnosti dohledu podle směrnice 2006/48/ES. V rámci tohoto dohledu by orgány dohledu měly zhodnotit, zda je pravděpodobné, že takové politiky a postupy budou povzbuzovat dotyčné zaměstnance k nadměrnému podstupování rizik. CEBS by měl navíc zajistit vypracování pokynů pro posuzování vhodnosti osob, které přímo řídí činnost úvěrové instituce.
(17)
Zelená kniha Komise ze dne 2. června 2010 o správě a řízení podniku ve finančních institucích a politice odměňování uvádí řadu nedostatků ve správě a řízení úvěrových institucí a investičních podniků, které by měly být řešeny. Mezi řešeními uvádí Komise potřebu významně zpřísnit požadavky týkající se osob, které skutečně řídí činnost úvěrové instituce a které by měly být dostatečně bezúhonné a mít odpovídající zkušenosti a u nichž by měla být rovněž posuzována jejich odborná způsobilost k výkonu profesních činností. Zelená kniha rovněž zdůrazňuje potřebu zlepšit zapojení akcionářů do schvalování zásad odměňování. Evropský parlament a Rada berou na vědomí úmysl Komise předložit jako následné kroky, tam kde je to vhodné, legislativní návrhy týkající se těchto otázek.
(18)
V zájmu zlepšení průhlednosti postupů odměňování v úvěrových institucích a investičních podnicích, by měly příslušné orgány členských států shromažďovat informace o odměňování, aby mohly srovnat trendy odměňování podle kategorií kvantitativních informací, které jsou tyto úvěrové instituce nebo investiční podniky povinny podle této směrnice zveřejnit. Příslušné orgány by měly tyto informace poskytnout výboru CEBS, aby mohl provést podobné posouzení na úrovni Unie.
(19)
Na podporu sbližování dohledu při hodnocení zásad a postupů odměňování a s cílem umožnit shromažďování informací a jednotné uplatňování zásad odměňování v bankovním odvětví by měl výbor CEBS vypracovat pokyny pro řádné zásady odměňování v bankovním odvětví. V rozsahu, v němž se pokyny vztahují i na zásady odměňování osob, které se účastní poskytování investičních služeb a provádění investiční činnosti úvěrových institucí a investičních podniků ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, by měl být při vypracování takových pokynů nápomocen Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry. CEBS by měl vést otevřené veřejné konzultace o technických normách a analyzovat potenciálně související náklady a přínosy. Komisi by mělo být umožněno předkládat legislativní návrhy na pověření evropského orgánu bankovního dohledu a v nezbytném rozsahu evropského orgánu dohledu pro trhy a cenné papíry, zřízených v souladu s de Larosièrovým postupem finančního dohledu, vypracováním návrhů technických a prováděcích předpisů umožňujících shromažďování informací a jednotné uplatňování zásad odměňování v bankovním odvětví, které by měla Komise přijmout.
(20)
Jelikož špatně navržené zásady odměňování a systémy pobídek mohou na nepřijatelnou míru zvýšit rizika, kterým jsou vystaveny úvěrové instituce a investiční podniky, měla by se urychleně přijmout nápravná a případně i vhodná korigující opatření. Je tudíž vhodné zajistit, aby příslušné orgány měly pravomoc ukládat příslušným subjektům kvalitativní či kvantitativní opatření, jejichž cílem je řešit problémy zjištěné v zásadách odměňování v rámci postupu dohledu podle pilíře 2. Ke kvalitativním opatřením, která mají příslušné orgány k dispozici, patří požadavek, aby úvěrové instituce a investiční podniky snížily riziko spojené s jejich činnostmi, produkty či systémy, včetně zavedení změn v jejich struktuře odměňování nebo zmražení pohyblivé složky odměny, nejsou-li v souladu s účinným řízením rizik. Ke kvantitativním opatřením patří požadavek na držení dodatkového kapitálu.
(21)
Pro řádné zásady odměňování mají zásadní význam vhodné struktury řízení, transparentnost a zveřejňování údajů. V zájmu zajištění dostatečné transparentnosti svých struktur odměňování a souvisejícího rizika pro trh by úvěrové instituce a investiční podniky měly zveřejňovat podrobné údaje o svých zásadách, postupech odměňování a o částkách uváděných z důvodu důvěrnosti jako souhrnné pro ty zaměstnance, jejichž pracovní činnosti mají podstatný vliv na celkový rizikový profil dané úvěrové instituce nebo investičního podniku. Tyto informace by měly být zpřístupněny všem zúčastněným subjektům (akcionářům, zaměstnancům a veřejnosti). Touto povinností by však neměla být dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8).
(22)
S cílem zajistit plnou účinnost ustanovení o odměňování uvedených v této směrnici a předejít diskriminačnímu účinku při jejich uplatňování měla by být tato ustanovení uplatňována i na odměnu náležející na základě smluv uzavřených před datem účinnosti prováděcích předpisů v jednotlivých členských státech a poskytnutou či vyplacenou po tomto datu. K zabezpečení cílů této směrnice, zejména účinného řízení rizik s ohledem na období stále se vyznačující vysokým stupněm finanční nestability, a k předejití riziku obcházení ustanovení o odměňování uvedených v této směrnici v období před jejich provedením je navíc nezbytné uplatňovat tato ustanovení na odměnu přiznanou v souvislosti se službami poskytnutými v roce 2010, avšak nevyplacenou před datem účinnosti prováděcích předpisů v jednotlivých členských státech.
(23)
Přezkum rizik, kterým by mohla být úvěrová instituce vystavena, by měl vést k účinným opatřením dohledu. Proto je nezbytné, aby bylo dosaženo dalšího sbližování s cílem podpořit společná rozhodnutí orgánů dohledu a zajistit rovné podmínky hospodářské soutěže v rámci Unie.
(24)
Úvěrové instituce, které investují do resekuritizací, jsou podle směrnice 2006/48/ES povinny postupovat s náležitou péčí i ve věci podkladových sekuritizací a nesekuritizačních expozic, které jsou základem výsledných resekuritizací. Úvěrové instituce by měly posoudit, zda expozice v rámci programů obchodních cenných papírů zajištěných aktivy (ABCP) představují resekuritizační expozice, včetně expozic v rámci programů s přednostními tranšemi obsahujícími samostatná portfolia celých úvěrů, z nichž žádný nepředstavuje sekuritizační či resekuritizační expozici, a u nichž ochranu jednotlivých investic před první ztrátou poskytuje subjekt prodávající úvěry. Ve druhém ze zmíněných případů by likviditní facilita příslušného portfolia většinou neměla být považována za resekuritizační expozici, neboť tato facilita představuje tranši jediného portfolia aktiv (tj. příslušného portfolia celých úvěrů), jež neobsahuje žádné sekuritizační expozice. Oproti tomu úvěrové posílení v rámci celého programu, které by se vztahovalo pouze na některé ze ztrát přesahující ochranu poskytovanou prodávajícím napříč jednotlivými portfolii, by většinou představovalo tranšování rizika portfolia skládajícího se z většího počtu aktiv a obsahujícího alespoň jednu sekuritizační expozici, a bylo by tudíž resekuritizační expozicí. Avšak v případě, že je tento program plně financován pomocí jediného druhu obchodního cenného papíru, a pokud úvěrové posílení v rámci celého programu nepředstavuje resekuritizaci nebo pokud je obchodní cenný papír plně podporován sponzorující úvěrovou institucí, v důsledku čehož je investor do obchodního cenného papíru fakticky vystaven riziku selhání sponzora namísto rizika spojeného s podkladovým portfoliem či podkladovými aktivy, pak by tento obchodní cenný papír neměl být obecně považován za resekuritizační expozici.
(25)
Ustanovení o obezřetném oceňování ve směrnici 2006/49/ES by měla platit pro všechny nástroje oceňované reálnou hodnotou v obchodním i neobchodním portfoliu institucí. Mělo by být vyjasněno, že pokud by uplatnění obezřetného oceňování vedlo k nižší zůstatkové hodnotě, než jaká byla původně evidována v účetnictví, měla by být absolutní hodnota rozdílu odečtena od kapitálu.
(26)
Instituce by měly mít možnost volby, zda u sekuritizačních pozic, jež podle této směrnice obdrží rizikovou váhu 1 250 %, použijí kapitálový požadavek, nebo je odečtou od kapitálu, bez ohledu na to, zda jsou pozice součástí obchodního či neobchodního portfolia.
(27)
Kapitálové požadavky na vypořádací rizika by měly platit i pro neobchodní portfolio.
(28)
Instituce, které jsou původci nebo sponzory, by neměly mít možnost obcházet zákaz skryté podpory využitím svých obchodních portfolií k poskytnutí takové podpory.
(29)
Aniž jsou dotčena zveřejnění údajů výslovně požadovaná touto směrnicí, cílem požadavků na zveřejnění by mělo být poskytnout účastníkům trhu přesné a komplexní informace ohledně rizikového profilu jednotlivých institucí. Instituce by proto měly být povinny zveřejňovat doplňující informace výslovně uvedené v této směrnici, pokud je takové zveřejnění nezbytné k naplnění uvedeného cíle.
(30)
Aby zajistily jednotné provádění směrnice 2006/48/ES v celé Unii, zřídily Komise a výbor CEBS v roce 2006 pracovní skupinu (Skupina pro provedení směrnice o kapitálových požadavcích, Capital Requirements Directive Transposition Group - CRDTG), která byla pověřena projednáním a řešením obtíží spojených s provedením směrnice. Podle skupiny pro provedení směrnice o kapitálových požadavcích je třeba určitá technická ustanovení směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES dále upřesnit. Proto je vhodné tato ustanovení upřesnit.
(31)
Pokud externí rating sekuritizační pozice zahrnuje účinek zajištění úvěrového rizika poskytovaného investiční institucí samotnou, neměla by mít daná instituce možnost získat prospěch z nižší rizikové váhy vyplývající z tohoto zajištění rizika. Nemělo by dojít k odpočtu sekuritizace od kapitálu, existují-li jiné způsoby určení rizikové váhy v souladu se skutečným rizikem pozice, které neberou takové zajištění úvěrového rizika v úvahu.
(32)
V oblasti sekuritizace by měly být požadavky na zveřejnění kladené na instituce značně zpřísněny. Měly by zejména zohledňovat rizika sekuritizačních pozic v obchodním portfoliu. S cílem zajistit dostatečnou transparentnost povahy sekuritizačních činností instituce by zveřejněné údaje měly dále vyjadřovat rozsah, v němž daná instituce sponzoruje sekuritizační jednotky pro speciální účel, a zapojení určitých přidružených subjektů, neboť úzce spřízněné strany mohou pro dotyčnou instituci představovat trvalá rizika.
(33)
Kapitálové požadavky pro specifické riziko u sekuritizačních pozic by měly být sladěny s kapitálovými požadavky v obchodním portfoliu, protože ty zajišťují diferencovanější a vůči riziku citlivější zacházení se sekuritizačními pozicemi.
(34)
Vzhledem k nedávným špatným výsledkům by standardy interních modelů pro výpočet kapitálových požadavků souvisejících s tržním rizikem měly být zpřísněny. Zejména je třeba doplnit jejich způsob zachycování rizik, pokud jde o úvěrová rizika v obchodním portfoliu. Kromě toho by kapitálové požadavky měly obsahovat složku přiměřenou stresovým podmínkám, která by kapitálové požadavky zpřísnila s ohledem na zhoršující se podmínky na trhu a omezila možnost procyklického chování. Instituce by měly také provést reverzní stresové testy, aby vyzkoušely, které scénáře by mohly ohrozit životaschopnost instituce, s výjimkou případu, kdy mohou prokázat, že takový test je zbytečný. Vzhledem k nedávným konkrétním obtížím, které vznikly při zacházení se sekuritizačními pozicemi pomocí přístupů založených na interních modelech, měla by být možnost institucí modelovat rizika sekuritizace v obchodním portfoliu omezena a automaticky by měl být pro sekuritizační pozice v obchodním portfoliu povinný standardizovaný kapitálový požadavek.
(35)
Tato směrnice stanoví omezené výjimky pro některé činnosti obchodování s korelací, podle kterých může instituci její orgán dohledu povolit vypočítat komplexní rizikový kapitálový požadavek za předpokladu, že budou plně dodrženy minimální požadavky. V takových případech by měly podléhat tyto činnosti instituce kapitálovému požadavku rovnajícímu se vyššímu z kapitálového požadavku vypočteného v souladu s vnitřním postupem, a 8 % kapitálového požadavku pro specifická rizika podle standardizované metody. Tyto expozice by neměly podléhat požadavku pro dodatečné riziko, nýbrž měly by být začleněny do hodnot „rizikového potenciálu“ a do hodnot „stresového rizikového potenciálu“.
(36)
Podle článku 152 směrnice 2006/48/ES musí mít určité úvěrové instituce během tří dvanáctiměsíčních období mezi 31. prosincem 2006 a 31. prosincem 2009 k dispozici kapitál, který je vyšší nebo se rovná určitým stanoveným minimálním částkám. Vzhledem k současné situaci v bankovním odvětví a k prodloužení přechodných ustanovení týkajících se minimálního kapitálu přijatých Basilejským výborem pro bankovní dohled je vhodné prodloužit tento požadavek na omezenou dobu, a to do 31. prosince 2011.
(37)
Aby úvěrové instituce nebyly během přechodného období kvůli neodůvodněným a nepřiměřeným nákladům na provádění odrazovány od přechodu k přístupu založenému na interním ratingu (IRB) nebo pokročilým přístupům k měření určeným pro výpočet kapitálových požadavků, mělo by být úvěrovým institucím, které uskuteční přechod k přístupu založenému na interním ratingu nebo pokročilým přístupům k měření od 1. ledna 2010, a které do té doby vypočítávaly své kapitálové požadavky v souladu s jinými méně propracovanými přístupy, v případě souhlasu orgánu dohledu umožněno používat méně propracované přístupy jako základ pro výpočet přechodné minimální úrovně. Příslušné orgány by měly své trhy pozorně sledovat, zajišťovat rovné podmínky na všech svých trzích a v tržních segmentech a předcházet narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(38)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (9) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(39)
Ustanovení této směrnice představují jednotlivé kroky v reformním procesu, který je reakcí na finanční krizi. V souladu se závěry, k nimž dospěla skupina G20, Rada pro finanční stabilitu a Basilejský výbor pro bankovní dohled, je možné, že bude třeba provést další reformy, včetně vytvoření proticyklických rezerv, modelu „dynamického oprávkování“, metody výpočtu kapitálových požadavků podle směrnice 2006/48/ES a doplňkových opatření pro povinnosti úvěrových institucí stanovené na základě rizik s cílem omezit vytváření pákového efektu v bankovním systému. Aby mohla být zajištěna demokratická kontrola reformního procesu, měly by do něj být včas a účinně zapojeny Evropský parlament a Rada.
(40)
Komise by měla provádět přezkum používání směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES, aby zajistila spravedlivé uplatňování jejich ustanovení, které nepovede k diskriminaci mezi úvěrovými institucemi na základě jejich právní struktury či vlastnického modelu.
(41)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy směrnice 2006/48/ES týkající se vyjasnění definic pro zajištění jednotného uplatňování uvedené směrnice nebo se zřetelem na vývoj na finančních trzích; přizpůsobení terminologie a znění definic terminologii a znění definic v pozdějších aktech týkajících se úvěrových institucí a souvisejících oblastí; rozšíření nebo terminologické úpravy seznamu činností podléhajících vzájemnému uznávání podle uvedené směrnice se zřetelem k vývoji na finančních trzích; oblastí, v nichž si příslušné orgány vyměňují informace; změn ustanovení uvedené směrnice o kapitálu v důsledku vývoje účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu; rozšíření seznamu kategorií expozic pro účely standardizovaného přístupu nebo přístupu založeném na interním ratingu se zřetelem k vývoji na finančních trzích; úprav hodnot ve vztahu k těmto kategoriím expozic zřetelem k účinkům inflace; seznamu a klasifikace podrozvahových položek; a úpravy specifických ustanovení a kritérií pro zacházení s úvěrovým rizikem protistrany, pro organizaci a řízení rizik, pro standardizovaný přístup a přístup založený na interním ratingu, pro snižování úvěrového rizika, pro sekuritizaci, pro operační riziko, pro přezkum a hodnocení příslušnými orgány a pro zveřejňování se zřetelem k vývoji na finančních trzích nebo k vývoji účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu. Komise by měla být dále zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o opatření pro upřesnění velikosti náhlých a neočekávaných změn úrokových sazeb za účelem přezkumu a hodnocení úvěrových rizik neobchodního portfolia orgány příslušnými podle směrnice 2006/48/ES; pro dočasné snížení minimální úrovně kapitálu nebo rizikových vah vymezených v uvedené směrnici se zřetelem ke zvláštním okolnostem; pro vyjasnění vynětí některých expozic z působnosti ustanovení uvedené směrnice o vysokých expozicích; a pro úpravu kritérií pro posuzování navrhovaného nabyvatele účasti v úvěrové instituci podle uvedené směrnice z hlediska vhodnosti nabyvatele a finanční rozumnosti navrhovaného nabytí.
(42)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o technické úpravy směrnice 2006/49/ES týkající se vyjasnění definic za účelem zajištění jednotného používání uvedené směrnice nebo s přihlédnutím k vývoj na finančních trzích; částek počátečního kapitálu podle ustanovení uvedené směrnice nebo konkrétních částek nezbytných pro výpočet kapitálových požadavků pro obchodní portfolio s ohledem na vývoj v hospodářské a měnové oblasti; kategorií investičních podniků, kterým lze povolit výjimku z požadavku na minimální kapitál s ohledem na vývoj na finančních trzích; vyjasnění požadavku, aby investiční podniky držely kapitál rovnající se jedné čtvrtině jejich fixních režijních nákladů za předchozí rok za účelem zajištění jednotného uplatňování uvedené směrnice; harmonizace terminologie a definic s pozdějšími právními předpisy; technických ustanovení uvedené směrnice o výpočtu kapitálových požadavků pro různé kategorie rizik a expozic, o využití interních modelů pro výpočet kapitálových požadavků a o obchodování s ohledem na vývoj na finančních trzích nebo v oblasti měření rizik, účetních standardů nebo právních předpisů Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dozoru; výsledků přezkumu v různých oblastech souvisejících s oblastí působnosti směrnice 2004/39/ES.
(43)
Evropský parlament a Rada by měly mít možnost vyslovit proti aktu v přenesené pravomoci námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady by mělo být možné prodloužit tuto lhůtu o tři měsíce. Evropskému parlamentu a Radě by mělo být umožněno informovat ostatní orgány o svém záměru námitky nevyslovit. Takové rychlé schválení aktů v přenesené pravomoci je obzvláště vhodné, jestliže je třeba dodržet lhůty, například v případě harmonogramů stanovených v základním aktu, podle nichž má Komise přijímat akty v přenesené pravomoci.
(44)
V prohlášení č. 39 k článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, připojeném k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu podepsanou dne 13. prosince 2007, vzala tato konference na vědomí záměr Komise pokračovat při vypracovávání návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb v konzultacích s odborníky jmenovanými členskými státy, a to v souladu se svými zavedenými postupy.
(45)
Jelikož cílů této směrnice, totiž vyžadování, aby úvěrové instituce a investiční podniky zavedly zásady odměňování, které jsou v souladu s účinným řízením rizik, a aby upravily určité kapitálové požadavky, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této směrnice lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné.
(46)
Směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Změny směrnice 2006/48/ES
Směrnice 2006/48/ES se tímto mění takto:
1)
Článek 4 se mění takto:
a)
Vkládají se body, které znějí:
„40a)
‚resekuritizací‘ se rozumí sekuritizace, u níž je riziko spojené s podkladovým portfoliem expozic rozděleno do tranší a alespoň jedna z podkladových expozic je sekuritizační pozicí;
40b)
‚resekuritizační pozicí‘ se rozumí jakákoli expozice v resekuritizaci;“.
b)
Vkládá se nový bod, který zní:
„49)
‚zvláštními penzijními výhodami‘ se rozumějí penzijní výhody poskytované individuálně úvěrovou institucí zaměstnanci jako součást pohyblivé složky odměny, které nezahrnují kumulované nároky zaměstnance získané v souladu s penzijním systémem dané společnosti.“
2)
V článku 11 odst. 1 se doplňuje pododstavec, který zní:
„Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje vypracování pokynů pro posuzování vhodnosti osob, které přímo řídí činnost úvěrové instituce.“
3)
Článek 22 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Příslušné orgány domovského členského státu vyžadují, aby každá úvěrová instituce měla spolehlivé řídící systémy, včetně jasné organizační struktury s dobře vymezenými, transparentními a konzistentními hranicemi odpovědnosti, účinné postupy k určení, řízení, kontrole a ohlašování rizik, kterým je nebo by mohla být vystavena, přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných administrativních a účetních postupů, a politiky a postupy odměňování, které jsou v souladu s řádným a účinným řízením rizik a takové řízení rizik podporují.“
b)
Vkládají se nové odstavce, které znějí:
„3. Příslušné orgány domovského členského státu používají shromážděné informace v souladu s kritérii pro zveřejňování údajů stanovenými v bodě 15 písm. f) části 2 přílohy XII ke srovnávání trendů a postupů odměňování. Příslušné orgány poskytnou tyto informace Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu.
4. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje, aby existovaly pokyny pro řádné zásady odměňování, které jsou v souladu s principy stanovenými v bodech 23 a 24 přílohy V. Pokyny zohledňují zásady řádné politiky odměňování uvedené v doporučení Komise ze dne 30. dubna 2009 o politice odměňování v odvětví finančních služeb (10).
Evropský výbor orgánů bankovního dohledu zajišťuje zejména, aby existovaly pokyny:
a)
které stanoví kriteria pro vhodný poměr mezi pevnou a pohyblivou složkou celkové odměny ve smyslu bodu 23 písm. l) přílohy V;
b)
jimiž se stanoví způsobilé nástroje ve smyslu bodu 23 písm. o) podbodu ii) přílohy V, které dostatečným způsobem odrážejí úvěrovou kvalitu úvěrové instituce ve smyslu bodu 23 písm. o) uvedené přílohy.
Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry úzce spolupracuje s Evropským výborem orgánů bankovního dohledu při zajišťování pokynů pro politiky odměňování pro kategorie zaměstnanců, kteří se podílejí na zajišťování investičních služeb a činností ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES.
Evropský výbor orgánů bankovního dohledu používá informace, které obdrží od příslušných orgánů v souladu s odstavcem 3 ke srovnávání trendů a postupů odměňování na úrovni Unie.
5. Příslušné orgány domovského členského státu shromažďují informace o počtu jednotlivých zaměstnanců na úvěrovou instituci nacházejících se v příjmové skupině nejméně 1 milion EUR a více, včetně informací o příslušné obchodní oblasti, hlavních složkách mzdy, prémiích, odměnách vázaných na plnění dlouhodobých cílů a příspěvcích na důchodové zabezpečení. Uvedené informace předají Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu, jež je zveřejní na souhrnném základě pro domovský členský stát za použití jednotného formátu. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu může vypracovat pokyny usnadňující provádění tohoto odstavce a zajistí soulad shromážděných informací.
4)
V článku 54 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Členské státy zajistí, aby pro účely prvního odstavce jejich příslušné orgány měly pravomoc ukládat nebo uplatňovat finanční a nefinanční sankce nebo jiná opatření. Tyto sankce nebo opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.“
5)
V čl. 57 odst. 1 se písmeno r) nahrazuje tímto:
„r)
hodnota expozice sekuritizačních pozic, které podle této směrnice obdrží rizikovou váhu 1 250 %, a hodnota expozice sekuritizačních pozic v obchodním portfoliu, které by obdržely rizikovou váhu 1 250 %, pokud by byly v neobchodním portfoliu stejných úvěrových institucí.“
6)
V článku 64 se doplňuje odstavec, který zní:
„5. Úvěrové instituce při výpočtu hodnoty kapitálu uplatňují požadavky části B přílohy VII směrnice 2006/49/ES na veškerá svá aktiva oceňovaná reálnou hodnotou a od součtu položek v čl. 57 písm. a) až ca) minus i) až k) odečtou hodnotu jakékoli další nezbytné úpravy ocenění. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu stanoví pokyny týkající se podrobností uplatňování tohoto ustanovení.“
7)
V článku 66 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) se odečte od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i) až k) uvedeného článku a zpoloviny od součtu položek v písmenech d) až h) uvedeného článku při použití omezení podle odstavce 1 tohoto článku. Jestliže polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) převyšuje součet položek v čl. 57 písm. d) až h), odečte se tento rozdíl od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i) až k) uvedeného článku.
Položky v čl. 57 písm. r) se neodečítají, pokud byly zahrnuty do výpočtu hodnot rizikově vážené expozice pro účely článku 75, jak je uvedeno v této směrnici, nebo do výpočtu kapitálových požadavků, jak je uvedeno v příloze I nebo V směrnice 2006/49/ES.“
8)
V článku 75 se písmena b) a c) nahrazují tímto:
„b)
v případě činnosti související s jejich obchodním portfoliem, pro poziční riziko a riziko protistrany a v rozsahu, v němž je povoleno překročení limitů stanovených v článcích 111 až 117, pro velké angažovanosti překračující takové limity, kapitálové požadavky vypočítané podle článku 18 a článků 28 až 32 směrnice 2006/49/ES;
c)
pro devizové riziko, vypořádací riziko a komoditní riziko vyplývající z veškeré jejich podnikatelské činnosti kapitálové požadavky vypočítané podle článku 18 směrnice 2006/49/ES;“.
9)
V článku 101 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Úvěrová instituce, která je sponzorem, nebo úvěrová instituce, která je původcem, a v jakékoli sekuritizaci využila článku 95 při výpočtu hodnot rizikově vážené expozice nebo prodala sekuritizační jednotce pro speciální účel nástroje ze svého obchodního portfolia, aby již nebylo nutné držet kapitál pro rizika vyplývající z těchto nástrojů, neposkytne s cílem snížit potenciální nebo skutečné ztráty investorů podporu sekuritizaci, která by překračovala její smluvní závazky.“
10)
Článek 136 se mění takto:
a)
V odst. 1 druhém pododstavci se doplňují písmena, která znějí:
„f)
požadovat od uvěrových institucí omezení pohyblivé složky odměny stanovením její výše jako procentního podílu celkových čistých výnosů v případě, že je tato složka odměny neslučitelná s udržováním řádného kapitálového základu;
g)
požadovat od úvěrových institucí, aby použily čistý zisk k posílení kapitálového základu.“
b)
V odstavci 2 se vkládá pododstavec, který zní:
„Pro účely určení přiměřené úrovně kapitálu na základě přezkumu a vyhodnocení provedených podle článku 124 příslušné orgány posoudí, zda je pro zachycení rizik, jimž úvěrová instituce je či může být vystavena, nutné uložit specifický požadavek ohledně kapitálu přesahující minimální úroveň, s přihlédnutím:
a)
ke kvantitativním a kvalitativním aspektům procesu hodnocení úvěrových institucí uvedeného v článku 123;
b)
k systémům, postupům a mechanismům úvěrových institucí uvedeným v článku 22;
c)
k výsledku přezkumu a vyhodnocení provedených v souladu s článkem 124.“
11)
V článku 145 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Úvěrové instituce přijmou formální zásady pro plnění požadavků na zveřejnění uvedených v odstavcích 1 a 2 a zavedou zásady pro hodnocení přiměřenosti zveřejňovaných údajů, včetně jejich ověřování a frekvence zveřejňování. Úvěrové instituce zavedou rovněž zásady pro hodnocení toho, zda jejich zveřejňované údaje plně informují účastníky trhu o rizikovém profilu daných úvěrových institucí.
Jestliže tyto zveřejňované údaje neinformují účastníky trhu o rizikovém profilu v plném rozsahu, zveřejní úvěrové instituce údaje nutné vedle údajů požadovaných v souladu s odstavcem 1. Jsou však povinny zveřejňovat pouze údaje, jež jsou podstatné a nejsou citlivé či důvěrné podle technických kritérií stanovených v části 1 přílohy XII.“
12)
Název hlavy VI se nahrazuje tímto:
„AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A ZMOCŇOVACÍ USTANOVENÍ“
13)
Článek 150 se mění takto:
a)
Odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je, co se týče kapitálu, dotčen návrh, který má Komise předložit podle článku 62, přijímají se technické úpravy v následujících oblastech prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci postupem podle článků 151a a za podmínek stanovených v článcích 151b a 151c:
a)
vyjasnění definic pro zajištění jednotného uplatňování této směrnice,
b)
vyjasnění definic tak, aby byl při uplatňování této směrnice brán zřetel na vývoj finančních trhů,
c)
přizpůsobení terminologie a znění definic terminologii a znění definic v pozdějších aktech týkajících se úvěrových institucí a souvisejících oblastí,
d)
rozšíření nebo terminologická úprava seznamu zmíněného v článcích 23 a 24 a obsaženého v příloze I se zřetelem k vývoji na finančních trzích,
e)
oblasti, v nichž si příslušné orgány vyměňují informace, uvedené v článku 42,
f)
technické úpravy článků 56 až 67 a článku 74 v důsledku vývoje účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu,
g)
změna seznamu kategorií expozic uvedeného v článcích 79 a 86 se zřetelem k vývoji na finančních trzích,
h)
hodnota uvedená v čl. 79 odst. 2 písm. c), čl. 86 odst. 4 písm. a), příloze VII části 1 bodě 5 a v příloze VII části 2 bodě 15 se zřetelem k účinkům inflace,
i)
seznam a klasifikace podrozvahových položek v přílohách II a IV,
j)
úprava příloh III a V až XII se zřetelem k vývoji na finančních trzích (zejména k novým finančním produktům) nebo k vývoji účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Unie, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu.
1a. Následující opatření se přijmou regulativním postupem podle článku 151 odst. 2a:
a)
technické úpravy seznamu v článku 2,
b)
změna výše počátečního kapitálu stanovené v článku 9 se zřetelem k hospodářskému a měnovému vývoji,“.
b)
Odstavec 2 se mění takto:
i)
v prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Komise může přijmout následující opatření:“
ii)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Opatření uvedená v prvním pododstavci písm. a), b), c) a f) se přijmou prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 151a, a za podmínek stanovených v článcích 151b a 151c. Opatření uvedená v prvním pododstavci písm. d) a e) se přijmout regulativním postupem podle čl. 151 odst. 2a.“
14)
V článku 151 se odstavce 2 a 3 zrušují.
15)
Vkládají se nové články, který znějí:
„Článek 151a
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 150 odst. 1 a čl. 150 odst. 2 druhém pododstavci první větě je svěřena Komisi na období 4 let od 15. prosince 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději 6 měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 151b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek uvedených v článcích 151b a 151c.
Článek 151b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 150 odst. 1 a čl. 150 odst. 2 druhém pododstavci první větě kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 151c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
16)
V článku 152 se vkládají odstavce, které znějí:
„5a. Úvěrové instituce, které vypočítávají hodnoty rizikově vážené expozice podle článků 84 až 89, musí mít do 31. prosince 2011 k dispozici kapitál, který je vždy vyšší než částka uvedená v odstavci 5c nebo případně 5d, nebo se jí rovná.
5b. Úvěrové instituce, které pro výpočet svých kapitálových požadavků ke krytí operačního rizika používají pokročilé přístupy k měření podle článku 105, musí mít do 31. prosince 2011 k dispozici kapitál, který je vždy vyšší než částka uvedená v odstavci 5c nebo případně 5d, nebo se jí rovná.
5c. Částka uvedená v odstavcích 5a a 5b činí 80 % celkového minimálního objemu kapitálu, který by úvěrová instituce musela mít k dispozici podle článku 4 směrnice 93/6/EHS a směrnice 2000/12/ES ve znění platném před 1. lednem 2007.
5d. Po schválení příslušnými orgány může u úvěrových institucí podle odstavce 5e částka uvedená v odstavcích 5a a 5b činit až 80 % celkového minimálního objemu kapitálu, který by tyto úvěrové instituce musely mít k dispozici podle kteréhokoli z článků 78 až 83, článku 103 nebo 104 a směrnice 2006/49/ES ve znění platném před 1. lednem 2011.
5e. Úvěrová instituce může odstavec 5d uplatnit pouze v případě, že přístup založený na interním ratingu nebo pokročilé přístupy k měření určené pro výpočet svých kapitálových požadavků začala používat od 1. ledna 2010 nebo později.“
17)
V článku 154 se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Až do 31. prosince 2012 nemůže být vážený průměr LGD pro všechny retailové expozice, které jsou zajištěny obytnými nemovitostmi a na které se nevztahují záruky ústředních vlád, nižší než 10 %.“
18)
V článku 156 se za odstavec 3 vkládají pododstavce, který znějí:
„Komise do 1. dubna 2013 přezkoumá ustanovení o odměňování, včetně ustanovení uvedených v přílohách V a XII, a podá o nich zprávu, přičemž se zaměří především na účinnost, provádění a prosazování těchto ustanovení a zohlední mezinárodní vývoj. Účelem tohoto přezkumu je zjistit případné mezery vyplývající z uplatnění zásady proporcionality na uvedená ustanovení. Komise svojí zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými vhodnými návrhy.
V zájmu zajištění souladu a rovných podmínek podrobí Komise provádění článku 54 přezkumu, při němž se zaměří na soulad těchto sankcí a jiných opatření uložených a prováděných v celé Unii a v případě potřeby předloží návrhy na změny.
Komisí pravidelným přezkum uplatňování této směrnice zajistí, aby způsob jejího uplatňování nevedl ke zjevné diskriminaci mezi úvěrovými institucemi na základě jejich právní struktury či modelu vlastnictví.
Aby se zajistil soulad v obezřetnostním přístupu ke kapitálu, přezkoumá Komise význam odkazu na nástroje ve smyslu čl. 66 odst. 1a písm. a) v čl. 23 písm.o) bod ii) přílohy V pro tuto směrnici, jakmile zahájí přezkum definice kapitálových nástrojů v souladu s články 56 až 67.“
19)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 156a
Do 31. prosince 2011 přezkoumá Komise vhodnost změn k uvedení přílohy IX této směrnice do souladu s mezinárodními dohodami, pokud jde o požadavky na kapitál úvěrových institucí pro sekuritizační pozice, a podá o tom zprávu. Komise tuto zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě společně s případnými vhodnými legislativními návrhy.“
20)
Přílohy se mění v souladu s přílohou I této směrnice.
Článek 2
Změny směrnice 2006/49/ES
Směrnice 2006/49/ES se mění takto:
1)
V čl. 3 odst. 1 prvním pododstavci se doplňuje písmeno, které zní:
„t)
‚sekuritizační pozicí‘ a ‚resekuritizační pozicí‘ sekuritizační pozice a resekuritizační pozice ve smyslu směrnice 2006/48/ES.“
2)
V čl. 17 odst. 1 prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto:
„Pokud instituce vypočítává pro účely přílohy II této směrnice hodnoty rizikově vážených expozic v souladu s články 84 až 89 směrnice 2006/48/ES, použijí se pro účely výpočtu stanoveného v části 1 oddíle 36 přílohy VII směrnice 2006/48/ES tato ustanovení:“.
3)
V čl. 18 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
kapitálových požadavků vypočítaných podle metod a možností stanovených v článcích 28 až 32 a v přílohách I, II a VI a případně v příloze V pro jejich obchody zahrnuté v obchodním portfoliu a v bodech 1 až 4 přílohy II pro jejich obchody zahrnuté v neobchodním portfoliu.“
4)
Název oddílu 2 kapitoly VIII se nahrazuje tímto:
„Akty v přenesené pravomoci a zmocňovací ustanovení“.
5)
V článku 41 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Opatření uvedená v odstavci 1 se přijímají prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 42a a za podmínek stanovených v článcích 42b a 42c.“
6)
V článku 42 se odstavec 2 zrušuje.
7)
Vkládají se články, který znějí:
„Článek 42a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 41 je svěřena Komisi na období čtyř let od 15. prosince 2010. Komise předloží zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud toto přenesení Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 42b.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v článcích 42b a 42c.
Článek 42b
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 41 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno,.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 42c
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada ve lhůtě uvedené v odstavci 1 námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím tohoto období, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky ve lhůtě uvedené v odstavci 1. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je v souladu s článkem 296 Smlouvy o fungování Evropské unie odůvodní.“
8)
Článek 47 se nahrazuje tímto:
„Do 30. prosince 2011 nebo do dřívějšího data určeného pro jednotlivé případy příslušnými orgány mohou instituce, kterým byl uznán model pro specifické riziko před 1. lednem 2007 v souladu s bodem 1 přílohy V z důvodu tohoto uznání uplatňovat body 4 a 8 přílohy VIII směrnice 93/6/EHS ve znění, které měly tyto body před 1. lednem 2007.“
9)
Přílohy se mění v souladu s přílohou II této směrnice.
Článek 3
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s:
a)
čl. 1 odst. 3, 4, 12 a 16 a body 1, 2 písm. c), 3, a 5 písm.b) bod iii) přílohy I nejpozději do 1. ledna 2011 a
b)
veškerými ustanoveními této směrnice, která nejsou uvedena v písmenu a) nejpozději do 31. prosince 2011.
Předpisy přijaté členskými státy podle tohoto odstavce musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsoby odkazu si stanoví členské státy.
2. Právní a správní předpisy nezbytné pro dodržování bodu 1 přílohy I musí úvěrovým institucím ukládat, aby uplatňovaly zásady uvedené v bodu 1 přílohy I na:
i)
odměny náležející na základě smluv uzavřených přede dnem účinnosti prováděcích předpisů v každém členském státě a poskytnuté nebo vyplacené po tomto datu; a
ii)
odměny přiznané, ale dosud nevyplacené, za služby poskytnuté v roce 2010 přede dnem účinnosti prováděcích předpisů v každém členském státě.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 4
Zpráva
Vzhledem k mezinárodní povaze basilejského rámce a rizikům, která plynou z neprovedení tohoto rámce současně ve významnějších právních řádech, předloží Komise do 31. prosince 2010 zprávu Evropskému parlamentu a Radě o tom, jak na mezinárodní úrovni postupuje provádění změn týkajících se rámce kapitálové přiměřenosti, spolu s příslušnými návrhy.
Článek 5
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem následujícím po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 6
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 24. listopadu 2010.
32010L0076
L 329/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DIREKTIVA 2010/76/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 24. studenoga 2010.
o izmjeni direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ u pogledu kapitalnih zahtjeva za knjigu trgovanja i za resekuritizacije te za nadzorni pregled politika nagrađivanja
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Prekomjerno i nerazborito preuzimanje rizika u bankarskom sektoru dovelo je do propasti pojedinih financijskih institucija i sustavnih problema u državama članicama i u svijetu. Razlozi za takvo preuzimanje rizika brojni su i složeni, iako između nadzornika i regulatornih tijela, uključujući G20 i Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo, postoji suglasnost da je neprimjerenost struktura nagrađivanja nekih financijskih institucija doprinijela tome. Politike nagrađivanja, koje potiču preuzimanje rizika iznad opće razine rizika koju institucije toleriraju, mogu narušiti zdravo i učinkovito upravljanje rizicima i pogoršati ponašanje prekomjernog preuzimanja rizika. Stoga posebnu važnost imaju međunarodno dogovorena i odobrena načela Odbora za financijsku stabilnost („načela FSB”) koja se odnose na zdrave prakse nagrađivanja.
(2)
Direktiva 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (4) zahtijeva od kreditnih institucija da imaju uspostavljena uređenja, strategije, procese i mehanizme za upravljanje rizicima kojima su izložene. Na temelju Direktive 2006/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o adekvatnosti kapitala investicijskih društava i kreditnih institucija (5) taj se zahtjev odnosi na investicijska društva u smislu Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata (6). Direktiva 2006/48/EZ zahtijeva od nadležnih tijela da preispitaju ta uređenja, strategije, postupke i mehanizme i da odrede da li vlastita sredstva koja posjeduje dotična kreditna institucija ili investicijsko društvo osiguravaju zdravo upravljanje i pokriće rizika kojima je institucija ili društvo izloženo, ili bi moglo biti izloženo. Ovaj se nadzor provodi na konsolidiranoj osnovi u odnosu na bankovne grupacije, a uključuje financijske holdinge i povezane financijske institucije u svim jurisdikcijama.
(3)
S ciljem suzbijanja potencijalno štetnog učinka slabo osmišljenih struktura nagrađivanja na zdravo upravljanje rizicima i kontrole ponašanja pojedinaca u pogledu preuzimanja rizika, potrebno je zahtjeve Direktive 2006/48/EZ dopuniti izričitom obvezom za kreditne institucije i investicijska društva, da za kategorije djelatnika čije profesionalne aktivnosti imaju znatan utjecaj na njihov profil rizika, uspostave i održavaju politike i prakse nagrađivanja koje su u skladu s učinkovitim upravljanjem rizicima. Te bi kategorije djelatnika trebale obuhvatiti barem više rukovodstvo, preuzimatelje rizika, djelatnike zaposlene na kontrolnim funkcijama, i svakog zaposlenika koga ukupno nagrađivanje, uključujući diskrecijske odredbe o mirovinskim povlasticama, uvrštava u isti razred nagrađivanja kao i više rukovodstvo i preuzimatelje rizika.
(4)
Obzirom da prekomjerno i nerazborito preuzimanje rizika može narušiti financijsku stabilnost kreditnih institucija ili investicijskih društava i destabilizirati bankovni sustav, važno je da se nova obveza u pogledu politika i praksi nagrađivanja dosljedno primjenjuje i da obuhvati sve vidove nagrađivanja, uključujući plaće, diskrecijske mirovinske povlastice i sve slične povlastice. U tom kontekstu, diskrecijske mirovinske povlastice trebale bi značiti diskrecijska plaćanja koja odobri kreditna institucija ili investicijsko društvo zaposleniku na individualnoj osnovi, koja se plaćaju pozivanjem na očekivano umirovljenje i koja se mogu izjednačiti s varijabilnim nagrađivanjem. Zato je primjerno utvrditi jasna načela zdravog nagrađivanja kako bi se osiguralo da struktura nagrađivanja ne potiče prekomjerno preuzimanje rizika od strane pojedinaca ili moralni rizik i da bude usklađena sa tendencijama prema rizicima, vrijednostima i dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva. Nagrađivanje bi trebalo biti usklađeno s ulogom financijskog sektora kao mehanizmom, preko kojega se financijska sredstva učinkovito raspoređuju u gospodarstvu. Načela bi trebala posebno predvidjeti da model politike varijabilnog nagrađivanja jamči usklađenost poticaja s dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva i da metode plaćanja jačaju njenu kapitalnu osnovu. Komponente nagrađivanja koje se temelje na rezultatima također bi trebale doprinijeti da se poveća pravičnost unutar struktura nagrađivanja kreditne institucije ili investicijskog društva. Načela bi morala potvrditi da kreditne institucije i investicijska društva mogu primijeniti odredbe na različite načine, u skladu sa svojom veličinom, unutarnjom organizacijom te prirodom, djelokrugom i složenošću poslova, a posebno, da bi poštovanje ukupnosti načela moglo biti nerazmjerno za investicijska društva iz članka 20. stavaka 2. i 3. Direktive 2006/49/EZ. Kako bi model politika nagrađivanja bio uključen u upravljanje rizikom kreditne institucije ili investicijskog društva, upravljačko tijelo svake kreditne institucije ili investicijskog društva moralo bi, u svojoj nadzornoj funkciji, donositi i periodički preispitivati načela koja će se primjenjivati. S tim u vezi, upravi bi u njenoj nadzornoj funkciji, prema potrebi, i u skladu s nacionalnim zakonodavstvom o trgovačkim društvima, trebalo biti moguće smatrati nadzornim tijelom.
(5)
Trebalo bi tražiti da kreditne institucije i investicijska društva koja su značajna u pogledu veličine, unutarnje organizacije kao i prirode, djelokruga i složenosti poslova, kao sastavni dio svoje upravljačke strukture i organizacije, ustanove odbor za naknade za rad.
(6)
Do 1. travnja 2013. Komisija bi trebala preispitati načela politike nagrađivanja, posebno posvetivši pažnju njihovoj učinkovitost, primjeni i provedbi, vodeći računa o međunarodnim kretanjima, uključujući bilo koje daljnje prijedloge Odbora za financijsku stabilnost i provedbu načela FSB u drugim jurisdikcijama, koji uključuju vezu između koncepta varijabilnog nagrađivanja i ponašanja prekomjernog preuzimanja rizika.
(7)
Politika nagrađivanja trebala bi težiti usklađivanju osobnih ciljeva zaposlenika s dugoročnim interesima dotične kreditne institucije ili investicijskog društva. Procjena komponenti nagrađivanja temeljenih na rezultatima, morala bi se temeljiti na dugoročnim rezultatima i voditi računa o preostalim rizicima koji su povezani s rezultatima. Ocjenu rezultata trebalo bi provesti u višegodišnjem okviru od najmanje tri do pet godina, kako bi se osiguralo da se postupak ocjenjivanja temelji na dugoročnim rezultatima i da je stvarno plaćanje komponenti nagrađivanja temeljenih na rezultatima raspoređeno tijekom poslovnog ciklusa kreditne institucije ili investicijskog društva. Kako bi se nadalje uskladili poticaji, trebao bi se znatan udio varijabilnog nagrađivanja svih zaposlenika koji su obuhvaćeni ovim zahtjevima, sastojati od dionica, instrumenata koji su povezani s dionicama kreditne institucije ili investicijskog društva, ovisno o pravnoj strukturi dotične kreditne institucije ili investicijskog društva ili, u slučaju kreditne institucije ili investicijskog društva koja ne kotira na burzi, ostalih istovjetnih negotovinskih instrumenta i, prema slučaju, ostalih dugoročnih financijskih instrumenata koji primjereno odražavaju kreditnu kvalitetu kreditne institucije ili investicijskog društva. Trebalo bi biti moguće da takvi instrumenti uključuju jedan instrument kapitala, koji se, u slučaju kad je institucija izložena ozbiljnim financijskim problemima, pretvara u vlastiti kapital ili na drugi način otpisuje. U slučajevima kad dotična kreditna institucija ne izdaje dugoročne financijske instrumente, trebalo bi joj biti omogućeno izdavanje znatnog udjela varijabilnog nagrađivanja u dionicama i u instrumentima povezanima s dionicama i ostalim istovjetnim negotovinskim instrumentima. Državama članicama ili njihovim nadležnim tijelima trebalo bi biti moguće uvoditi ograničenja na vrste i oblike tih instrumenata ili, prema potrebi, zabraniti određene instrumente.
(8)
Kako bi se smanjili poticaji za prekomjerno preuzimanje rizika, varijabilno nagrađivanje trebalo bi predstavljati uravnotežen udio ukupnog nagrađivanja. Bitno je da fiksna plaća zaposlenika predstavlja dovoljno visoki udio njegovog ukupnog nagrađivanja, kako bi se omogućilo provođenje potpuno fleksibilne, varijabilne politike nagrađivanja, uključujući mogućnost da se varijabilno nagrađivanja uopće ne isplati. Kako bi se zajamčile dosljedne prakse nagrađivanja u cjelokupnom sektoru, primjereno je navesti određene jasne uvjete. Zajamčeno varijabilno nagrađivanje nije u skladu sa zdravim upravljanjem rizicima ili s načelom plaćanja po rezultatu i ono bi kao opće pravilo trebalo bi biti zabranjeno.
(9)
Znatan udio varijabilne komponente nagrađivanja, kao što je to od 40 do 60 %, trebao bi biti odgođen tijekom odgovarajućeg vremenskog razdoblja. Takav bi se udio trebao povećavati znatno s dužinom radnog staža ili stupnjem nadređenosti ili odgovornosti osobe koja prima nagradu. Štoviše, znatan udio varijabilne komponente nagrađivanja trebao bi se sastojati od dionica, instrumenata povezanih s dionicama kreditne institucije ili investicijskog društva, ovisno o pravnoj strukturi dotične kreditne institucije ili investicijskog društva, ili, u slučaju kreditne institucije ili investicijskog društva koje ne kotira na burzi, ostalih istovjetnih negotovinskih instrumenta i, prema slučaju, ostalih dugoročnih financijskih instrumenata koji primjereno odražavaju kreditnu kvalitetu kreditne institucije ili investicijskog društva. U tom kontekstu načelo proporcionalnosti ima veliki značaj budući da nije uvijek prikladno primijeniti takve uvjete u kontekstu malih kreditnih institucija i investicijskih društava. Vodeći računa o restrikcijama koje ograničavaju iznos varijabilnog nagrađivanja u gotovini i plativog unaprijed, iznos varijabilnog nagrađivanja koji se može isplatiti u gotovini ili u gotovinskom ekvivalentu koji ne podliježe odgađanju trebao bi biti ograničen s ciljem daljnjeg usklađivanja osobnih ciljeva zaposlenika s dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva.
(10)
Kreditne institucije i investicijska društva trebala bi osigurati da ukupno varijabilno nagrađivanje ne ograničava njihovu sposobnost da ojačaju svoju kapitalnu osnovu. Stupanj do kojega bi kapital trebalo povećati trebao bi biti u funkciji sadašnje pozicije kapitala kreditne institucije ili investicijskog društva. U tom bi smislu nadležna tijela država članica trebala imati ovlaštenje da ograniče varijabilno nagrađivanja, između ostalog, kao postotak ukupnog neto prihoda kad to nije u skladu s očuvanjem snažne kapitalne osnove.
(11)
Kreditne institucije i investicijska društva trebaju od svojih zaposlenika zahtijevati da ne poduzimaju i ne koriste osobne strategije zaštite od rizika ili osiguranja koje narušavaju učinke usklađenosti s rizikom ugrađene u njihove sustave nagrađivanja.
(12)
Što se tiče subjekata koji imaju koristi od izvanredne intervencije vlade, prednost bi trebalo dati jačanju njihove kapitalne osnove i osiguranju povrata pomoći koju je dao porezni obveznik. Svako plaćanje varijabilnog nagrađivanja trebalo bi odražavati ove prioritete.
(13)
Načela vezana uz zdrave politike nagrađivanja, navedena u Preporuci Komisije od 30. travnja 2009., o politikama plaćanja naknada za rad u sektoru financijskih usluga (7), u skladu su s načelima navedenima u toj direktivi te ju dopunjuju.
(14)
Odredbe o nagrađivanju ne bi smjele dovoditi u pitanje cjelokupno ostvarivanje temeljnih prava zajamčenih Ugovorima, a posebno člankom 153. stavkom 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), općim načelima nacionalnog ugovornog prava i radnog prava, zakonodavstvom koje se odnosi na prava i uključenost dioničara i opću odgovornost administrativnih i nadzornih tijela dotične institucije, kao i na prava, prema potrebi, socijalnih partnera da zaključe i provedu kolektivne ugovore u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i običajima.
(15)
S ciljem osiguranja brze i učinkovite provedbe, nadležna tijela također bi trebala imati ovlaštenje da uvedu ili primijene financijske ili nefinancijske sankcije ili druge mjere zbog kršenja zahtjeva iz Direktive 2006/48/EZ, uključujući zahtjev da se raspolaže politikama nagrađivanja koje su u skladu sa zdravim i učinkovitim upravljanjem rizicima. Ove mjere i sankcije morale bi biti učinkovite, razmjerne i obeshrabrujuće. S ciljem osiguranja dosljednosti i jednakih pravila igre za sve, Komisija bi morala preispitati kako države članice donose i primjenjuju takve mjere i sankcije na sveukupnoj osnovi, obzirom na njihovu dosljednost u čitavoj Uniji.
(16)
Kako bi se osigurao učinkovit nadzorni pregled rizika izazvanih neprimjernim strukturama nagrađivanja, politike i prakse nagrađivanja koje su donijele kreditne institucije i investicijska društva trebale bi biti uključene u djelokrug nadzornog pregleda na temelju Direktive 2006/48/EZ. Tijekom tog nadzora nadzornici bi trebali ocijeniti mogu li te politike i prakse potaknuti prekomjerno preuzimanje rizika od strane dotičnog osoblja. Osim toga, Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo trebao bi osigurati postojanje smjernica za ocjenu prikladnosti osoba koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije.
(17)
Zelena knjiga Komisije od 2. lipnja 2010. o korporativnom upravljanju u financijskim institucijama i politikama nagrađivanja uočava niz propusta u korporativnom upravljanju kreditnih institucija i investicijskih društava koje bi trebalo riješiti. Među utvrđenim rješenjima, Komisija upućuje na potrebu da se znatno ojačaju zahtjevi koji se odnose na osobe koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije, koje bi morale imati dovoljno dobar ugled i imati odgovarajuće iskustvo te također biti ocijenjeni u pogledu prikladnosti za obavljanje svojih profesionalnih djelatnosti. Zelena knjiga također naglašava potrebu da se poboljša uključenost dioničara prilikom odobravanja politika nagrađivanja. Europski parlament i Vijeće primaju na znanje namjeru Komisije da slijedom toga, donese, prema potrebi, zakonodavne prijedloge o tim pitanjima.
(18)
S ciljem daljnjeg poboljšanja transparentnosti u vezi prakse nagrađivanja u kreditnim institucijama i investicijskim društvima, nadležna tijela država članica trebala bi prikupiti informacije o nagrađivanju radi mjerenja trendova nagrađivanja, u skladu s kategorijama kvantitativnih podataka, za koje se od kreditnih institucija i investicijskih društava traži da ih objave u skladu s ovom Direktivom. Nadležna tijela bi morala dostaviti Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo te informacije kako bi se omogućilo provođenje sličnih ocjena na razini Unije.
(19)
S ciljem promicanja približavanja nadzorne prakse prilikom procjene politika i praksi nagrađivanja kao i lakšeg prikupljanja informacija i dosljedne provedbe načela nagrađivanja u bankarskom sektoru, Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo morao bi izraditi smjernice za zdrave politike nagrađivanja u bankarskom sektoru. Odbor europskih regulatora za vrijednosne papire trebao bi pomagati pri izradi takvih smjernica, u mjeri u kojoj se one također primjenjuju na politike nagrađivanja za osobe uključene u pružanje investicijskih usluga i provođenje investicijskih aktivnosti kreditnih institucija i investicijskih društava u smislu Direktive 2004/39/EZ. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo morao bi provesti otvorena javna savjetovanja u vezi tehničkih standarda i analizirati eventualne troškove i koristi povezane s tim. Komisija bi morala moći donijeti zakonodavne prijedloge s kojima se povjerava europskom nadzornom tijelu koje se bavi bankovnim pitanjima i, u mjeri u kojoj je to primjereno, europskom nadzornom tijelu koje se bavi pitanjima tržišta i vrijednosnim papirima, kako je to utvrđeno u skladu s Larosièreovim postupkom o financijskom nadzoru, izrada nacrta tehničkih regulatornih i provedbenih standarda, s ciljem olakšavanja prikupljanja informacija i dosljedne primjene načela nagrađivanja u bankarskom sektoru koje treba donijeti Komisija.
(20)
Budući da slabo osmišljene politike nagrađivanja i sheme poticaja mogu povećati neprihvatljivu razinu rizika kojima su kreditne institucije i investicijska društva izložena, potrebno je poduzeti hitan preventivni postupak i, prema potrebi, primjerene korektivne mjere. Shodno tome, primjereno je osigurati da nadležna tijela imaju ovlaštenje za uvođenje kvalitativnih i kvantitativnih mjera za dotične subjekte namijenjene za rješavanje problema uočenih u vezi s politikama nagrađivanja u nadzornom pregledu „Drugi stup”. Kvalitativne mjere koje su na raspolaganju nadležnim tijelima uključuju obvezu kreditnih institucija i investicijskih društava da smanje rizike povezane s njihovim djelatnostima, proizvodima ili sustavima, što uključuje i uvođenje promjena u njihove strukture nagrađivanja ili zamrzavanje varijabilnih dijelova nagrađivanja, u mjeri u kojoj one nisu u skladnu s učinkovitim upravljanjem rizicima. Kvantitativni mjere uključuju zahtjev za držanjem dopunskih vlastitih sredstava.
(21)
Za zdrave politike nagrađivanja nužne su strukture dobrog upravljanja, transparentnosti i objavljivanja. Kako bi se osigurala primjerena transparentnost njihovih struktura nagrađivanja i povezanih rizika prema tržištu, kreditne institucije i investicijska društva morala bi objaviti detaljne informacije o svojim politikama i praksama nagrađivanja, a zbog povjerljivosti, ukupne iznose za one zaposlenike čije profesionalne aktivnosti imaju znatan utjecaj na profil rizika kreditne institucije ili investicijskog društva. Ove bi informacije trebale biti dostupne svim dionicima (dioničarima, zaposlenicima i široj javnosti). Ova obveza, međutim, ne bi smjela dovesti u pitanje Direktivu 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (8).
(22)
Kako bi se zajamčila njihova potpuna učinkovitost i izbjegao bilo kakav diskriminacijski učinak prilikom njihove primjene, odredbe o nagrađivanju propisane ovom Direktivom, trebale bi se primjenjivati na nagrađivanje koje se duguje na temelju ugovora zaključenih prije dana njihove stvarne provedbe u svakoj državi članici, a priznate i isplaćene nakon tog dana. Štoviše, kako bi se zaštitili ciljevi kojima se bavi ova direktiva, posebno učinkovito upravljanje rizicima, u odnosu na razdoblja koja su još uvijek obilježena visokim stupnjem financijske nestabilnosti i da bi se izbjegao svaki rizik izbjegavanja odredaba o nagrađivanju koje su propisane ovom direktivom, tijekom razdoblja koje prethodi njihovoj primjeni, nužno je primijeniti te odredbe na priznato nagrađivanje koje još nije isplaćeno, prije dana njihove stvarne provedbe u svakoj državi članici za usluge koje su pružene u 2010. godini.
(23)
Nadzor rizika kojima bi kreditna institucija mogla biti izložena, trebalo bi rezultirati učinkovitim nadzornim mjerama. Stoga je nužno postići daljnje približavanje s ciljem podupiranja zajedničkih odluka nadzornika i osiguranja jednakih pravila igre za sve unutar Unije.
(24)
Od kreditnih institucija koje ulažu u resekuritizaciju, na temelju Direktive 2006/48/EZ zahtijeva se da se primjereno pobrinu i obzirom na odnosne sekuritizacije i nesekuritizirane izloženosti koje u konačnici proizlaze iz prvoga. Kreditne bi institucije morale procijeniti da li izloženosti u okviru programa komercijalnih papira pokrivenih imovinom predstavljaju resekuritiziranu izloženost, uključujući one u okviru programa kojima se stječu tranše s većim pravom prvenstva naplate posebnih skupova cjelokupnih zajmova, pri čemu niti jedan od tih zajmova ne predstavlja sekuritiziranu ili resekuritiziranu izloženost i gdje je prodavatelj zajma osigurao zaštitu od prvog gubitka za svako ulaganje. U posljednjem slučaju, linija za likvidnost specifična za skup općenito ne bi se trebala smatrati resekuritiziranom izloženošću budući da predstavlja tranšu jednog skupa aktive (odnosno, važeći skup cjelokupnih zajmova) koji ne sadrži nikakvu sekuritiziranu izloženost. Nasuprot tome, kreditno poboljšanje za cjelokupni program koji obuhvaća samo neke gubitke iznad zaštite koju je osigurao prodavatelj za različite skupove, obično predstavlja tranširanje rizika skupa višestruke aktive koji sadrži najmanje jednu sekuritiziranu izloženost i stoga je to resekuritizirana izloženost. Međutim, ako se takav program u cijelosti sam financira samo jednom vrstom komercijalnih papira i ako kreditno poboljšanje za cijeli program ne predstavlja resekuritizaciju ili ako komercijalni papir u cijelosti podupire kreditna institucija koja je sponzor, u slučaju da se investitor u komercijalni papir ostavi da bude stvarno izložen riziku neispunjavanja obveza sponzora umjesto odnosnih skupova ili aktive, tada se komercijalni papir općenito ne bi trebao smatrati resekuritiziranom izloženošću.
(25)
Odredbe o bonitetnoj procjeni iz Direktive 2006/49/EZ morale bi se primjenjivati na sve instrumente mjerene po fer vrijednosti, bez obzira da li u knjizi trgovanja institucije ili u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje. Trebalo bi pojasniti da u slučaju gdje bi primjena bonitetne procjene dovela do knjigovodstvene vrijednosti koja bi bila niža od računovodstveno priznate, apsolutnu bi vrijednost razlike trebalo odbiti od vlastitih sredstava.
(26)
Institucije bi morale imati mogućnost izbora da li će primijeniti kapitalni zahtjev ili će od vlastitih sredstava odbiti one sekuritizacijske pozicije na koje se primjenjuje ponder rizika od 1 250 % na temelju ove direktive, bez obzira na to da li su pozicije u knjizi trgovanja ili u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje.
(27)
Kapitalni zahtjevi za podmirenje rizika također bi se trebali odnositi i na knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje.
(28)
Institucije koje su inicijatori ili sponzori ne bi smjele biti u mogućnost izbjeći zabranu posredne potpore korištenjem svojih knjiga trgovanja s ciljem pružanja takve potpore.
(29)
Ne dovodeći u pitanje objave podataka koje ova direktiva izričito zahtijeva, cilj zahtijeva za objavom podataka trebao bi biti da sudionicima na tržištu osigura točne i cjelovite informacije u vezi s profilom rizika pojedinih institucija. Stoga bi se od institucija trebalo zahtijevati da objave dodatne informacije koje nisu izričito navedene u ovoj direktivi kad je takvo objavljivanje podataka potrebno za ispunjavanje ovog cilja.
(30)
Kako bi se osiguralo dosljedna provedba Direktive 2006/48/EZ u cijeloj Uniji, Komisija i Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo uspostavili su 2006. godine radnu skupinu (Skupina za prijenos Direktive o kapitalnim zahtjevima (CRDTG)), kojoj je povjeren posao da preispita i riješi pitanja koja se odnose na provedbu navedene direktive. Prema CRDTG-u potrebno je detaljnije specificirati neke tehničke odredbe direktive 2006/48/EZ i 2006/49/EZ. Stoga je primjereno te odredbe specificirati.
(31)
U slučaju kad eksterne kreditne procjene za sekuritizacijske pozicije uključuju utjecaj kreditne zaštite koju pruža sama institucija koja ulaže, institucija ne bi smjela imati koristi od nižeg pondera rizika koji proizlazi iz takve zaštite. Ovo ne bi smjelo dovesti do odbijanja sekuritizacije od kapitala ako postoje drugi načini da se odredi ponder rizika, u skladu sa stvarnim rizikom pozicije, bez uvažavanja takve kreditne zaštite.
(32)
Potrebno je znatno pojačati zahtjeve prema institucijama za objavom podataka u području sekuritizacije. One bi posebno morale uključiti rizike sekuritizacijskih pozicija u knjizi trgovanja. Nadalje, kako bi se osigurala odgovarajuća transparentnost u vezi prirode aktivnosti institucije u području sekuritizacije, objave podataka trebale bi odražavati razinu do koje institucija sponzorira sekuritizacijske subjekte posebne namjene i uključenost određenih povezanih subjekata, budući da blisko povezane strane mogu predstavljati permanentne rizike za instituciju o kojoj je riječ.
(33)
Zahtjevi za rizicima specifičnim za sekuritizacijske pozicije morali bi se uskladiti s kapitalnim zahtjevima u bankovnoj knjizi, budući da ova posljednja omogućuje tretman koji je raznovrsniji i osjetljiviji na rizike sekuritizacijskih pozicija.
(34)
Obzirom na njihove nedavne slabe rezultate, trebalo bi ojačati standarde za unutarnje modele za izračun kapitalnih zahtjeva za tržišne rizike. Posebno bi trebalo dopuniti pokrivenost rizika u vezi s kreditnim rizicima u knjizi trgovanja. Kapitalni zahtjevi bi nadalje trebali uključivati komponentu primjerenu za uvjete stresa kako bi se ojačali kapitalni zahtjevi u slučaju slabljenja tržnih uvjeta i s ciljem smanjivanja mogućnosti za pojavu procikličnosti. Institucije bi također morale provesti povratne testove na stres kako bi se ispitalo koji bi scenariji mogli ugroziti opstojnost institucije, osim ako se može dokazati da takva provjera nije nužna. Obzirom na nedavne posebne poteškoće pri tretiranju sekuritizacijskih pozicija korištenjem pristupa zasnovanog na internim modela, trebalo bi ograničiti mogućnost institucija da oblikuju rizik sekuritizacije u knjizi trgovanja te bi se automatizmom trebao zahtijevati standardizirani kapitalni zahtjev za sekuritizacijske pozicije u knjizi trgovanja.
(35)
Ovom se direktivom propisuju ograničene iznimke za određene aktivnosti trgovanja s korelacijom, u skladu s kojima nadzornik može dozvoliti instituciji da izračuna kapitalni zahtjev za cjelokupne rizike, ovisno o poštovanju strogih minimalnih zahtjeva. U takvim bi se slučajevima od institucije trebalo zahtijevati da te aktivnosti podvrgne kapitalnom zahtjevu koji je jednak ili viši od kapitalnog zahtjeva u skladu s interno razvijenim pristupom i kapitalnim zahtjevom od 8 % za specifičan rizik u skladu sa standardiziranom metodom mjerenja. Takve izloženosti ne bi trebalo nužno podvrći zahtjevu inkrementalnog rizika, već bi ih trebalo uključiti u mjerenje rizične vrijednosti i u mjerenje rizične vrijednosti u uvjetima stresa.
(36)
Članak 152. Direktive 2006/48/EZ zahtijeva od određenih kreditnih institucija da osiguraju vlastita sredstva koja su barem jednaka određenim navedenim minimalnim iznosima za tri dvanaestomjesečna razdoblja između 31. prosinca 2006. i 31. prosinca 2009. Zbog sadašnje situacije u bankarskom sektoru i produžetka prijelaznih odredbi za minimalne kapitalne zahtjeve koje je donio Baselski odbor za nadzor banaka, primjereno je obnoviti navedeni zahtjev tijekom ograničenog vremenskog razdoblja do 31. prosinca 2011.
(37)
Kako se kreditne institucije ne bi destimulirale od prijelaza na interni sustav raspoređivanja („IRB pristup”) ili pristupe zasnovane na naprednom mjerenju za izračunavanje kapitalnih zahtjeva tijekom prijelaznog razdoblja zbog troškova provedbe koji su nelogični i nerazmjerni, trebalo bi omogućiti da kreditne institucije koje su prešle na korištenje IRB pristupa ili na pristupe zasnovane na naprednom mjerenju, a koje su prethodno izračunavale svoje kapitalne zahtjeve u skladu s drugim manje sofisticiranim pristupima, od 1. siječnja 2010., ovisno o odobrenju nadzornika, koriste manje sofisticirane pristupe kao osnovice za izračun prijelaznog praga. Nadležna tijela bi trebala pažljivo pratiti svoja tržišta i osigurati jednaka pravila igre za sve na svim svojim tržištima i tržišnim segmentima, te izbjeći poremećaje na unutarnjem tržištu.
(38)
U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (9), države članice se potiču da za vlastite potrebe i u interesu Unije izrade i javno objave vlastite tablice koje prikazuju, koliko je to moguće, korelaciju između ove direktive i mjera prenošenja.
(39)
Kao odgovor na financijsku krizu, odredbe ove direktive predstavljaju faze u postupku reforme. U skladu sa zaključcima skupine G 20, Odbora za financijsku stabilnost i Baselskog odbora za nadzor banaka, možda će biti potrebne daljnje reforme, uključujući potrebu za razvojem protucikličkih rezervi, „dinamičnih rezervacija”, te načela na kojem počiva izračun kapitalnih zahtjeva iz Direktive 2006/48/EZ i dodatne mjere za zahtjeve za kreditne institucije koji se temelje na riziku, kako bi se pripomoglo u ograničavanju nastanka financijskih poluga u bankovnom sustavu. S ciljem osiguranja odgovarajućeg demokratskog nadzora nad postupkom, trebalo bi pravodobno i na učinkovit način uključiti Europski parlament i Vijeće.
(40)
Komisija bi morala preispitati primjenu direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ, kako bi se osiguralo da se njihove odredbe primjenjuju na pravedan način, koji ne dovodi do diskriminacije između kreditnih institucija, na temelju njihove pravne strukture ili modela vlasništva.
(41)
Komisija bi trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata, u skladu s člankom 290. UFEU-a, u vezi s tehničkim usklađenjima s Direktivom 2006/48/EZ, radi pojašnjenja definicija da se osigura jedinstvena primjena navedene direktive ili da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se uskladi terminologija i formuliraju definicije u skladu s naknadnim relevantnim aktima; da se proširi sadržaj ili prilagodi terminologija iz popisa djelatnosti koje podliježu međusobnom priznavanju na temelju navedene direktive, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se usklade područja u kojima se od nadležnih tijela traži da razmjenjuju informacije; prilagode odredbe navedene direktive o vlastitim sredstvima, da se odrazi razvoj računovodstvenih standarda ili zakonodavstva Unije ili u pogledu približavanja nadzorne prakse; da se proširi popis kategorija izloženosti u svrhu standardiziranog pristupa ili IRB pristupa, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se prilagode određeni iznosi relevantni za te kategorije izloženosti, da se uzmu u obzir učinci inflacije; da se prilagodi popis i klasifikacija vanbilančnih stavki; i da se usklade određene odredbe i tehnički kriteriji u vezi s postupanjem s kreditnim rizikom druge strane, organizacijom i postupanjem s rizikom, standardiziranim pristupom i IRB pristupom, umanjenjem kreditnog rizika, sekuritizacijom, operativnim rizikom, preispitivanjem i procjenom nadležnih tijela te objavom podataka, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima ili računovodstveni standardi ili zakonodavstvo Unije, ili u pogledu približavanja nadzorne prakse. Komisija bi također trebala biti ovlaštena da, u skladu s člankom 290. UFEU-a, donosi delegirane akte u vezi mjera za utvrđivanje veličine iznenadnih i neočekivanih promjena kamatnih stopa koje su relevantne u svrhu nadzora i procjene nadležnih tijela iz Direktive 2006/48/EZ, o riziku kamatnih stopa koji proizlazi iz netrgovinskih aktivnosti; da se propiše privremeno smanjenje minimalne razine vlastitih sredstava ili pondera rizika utvrđenih na temelju navedene direktive, da se uzmu u obzir specifične okolnosti; da se pojasni izuzeće nekih izloženosti iz primjene odredbi navedene direktive o velikim izloženostima; i da se usklade kriteriji za ocjenu nadzornika, u skladu s tom direktivom, o prikladnosti predloženog stjecatelja za kreditnu instituciju i solventnost bilo koje predložene akvizicije.
(42)
Komisija bi također trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s tehničkim usklađenjima s Direktivom 2006/48/EZ, radi pojašnjenja definicija kojima se osigurava jedinstvena primjena navedene direktive ili da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se usklade iznosi osnivačkog kapitala koji je propisan određenim odredbama navedene direktive i posebnim iznosima koji su bitni za izračun kapitalnih zahtjeva za knjigu trgovanja, da se uzme u obzir razvoj gospodarskog i monetarnog područja; da se prilagode kategorije investicijskih društava koje su prikladne za određena odstupanja od tražene minimalne razine vlastitih sredstava, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima, da se pojasni zahtjev da investicijska društva posjeduju vlastita sredstva u iznosu koji odgovara jednoj četvrtini njihovih fiksnih općih troškova iz prethodne godine, da se osigura jedinstvena primjena navedene Direktive; da se uskladi terminologija i definicije s naknadnim relevantnim aktima; da se prilagode tehničke odredbe navedene direktive o izračunu kapitalnih zahtjeva za različite kategorije rizika i velike izloženosti, o korištenju internih modela za izračunavanje kapitalnih zahtjeva i o trgovanju, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima ili standardima mjerenje rizika ili računovodstvenim standardima, ili zakonodavstvu Unije, ili koja se odnose na približavanje nadzorne prakse; i da se uzme u obzir rezultat preispitivanja različitih pitanja koja se odnose na područje primjene Direktive 2004/39/EZ.
(43)
Europski parlament i Vijeće bi morali imati na raspolaganju tri mjeseca od dana obavijesti za stavljanje prigovora na delegirani akt. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća, također bi trebalo biti moguće produžiti takvo razdoblje za tri mjeseca. Europski parlament i Vijeće bi trebali imati mogućnost obavijestiti druge institucije o tome da nemaju namjeru staviti prigovor. Takvo brzo odobravanje delegiranih akata posebno je primjereno kad je potrebno poštovati rokove, na primjer, kad je potrebno poštovati vremenske planove utvrđene u temeljnim aktima, kako bi Komisija mogla donijeti delegirane akte.
(44)
U izjavi 39. o članku 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, koji je priložen konačnom aktu o međuvladinoj konferenciji na kojoj je donesen Lisabonski ugovor, potpisan 13. prosinca 2007., konferencija je primila na znanje namjeru Komisije da se, u skladu sa svojom ustaljenom praksom prilikom pripreme nacrta delegiranih akata u području financijskih usluga, nastavi savjetovati sa stručnjacima koje su imenovale države članice.
(45)
Budući da države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti ciljeve ove direktive, da se naime od kreditnih institucija i investicijskih društava zahtijeva da uspostave politike nagrađivanja koje su u skladu s učinkovitim upravljanjem rizicima, i da se usklade određeni kapitalni zahtjevi, i da se oni stoga mogu zbog opsega i učinaka postupka bolje postići na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članaka 5. Ugovora o Europski uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti iz navedenog članaka ta direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje navedenih ciljeva.
(46)
Direktive 2006/48/EZ i 2006/49/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Izmjene Direktive 2006/48/EZ
Direktiva 2006/48/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 4. mijenja se kako slijedi:
(a)
umeću se sljedeće točke:
„40a.
‚resekuritizacija’ znači resekuritizacija u kojoj se rizik povezan s odnosnom skupom izloženosti tranšira, a najmanje jedna od odnosnih izloženosti je sekuritizacijska pozicija;
40b.
‚resekuritizacijska pozicija’ znači izloženost u resekuritizaciji”;
(b)
dodaje se sljedeća točka:
„49.
‚diskrecijske mirovinske povlastice’ znači proširene mirovinske povlastice koje kreditna institucija odobrava zaposleniku na diskrecijskoj osnovi u okviru varijabilnog paketa nagrađivanja toga zaposlenika, a koji ne uključuju stečene povlastice odobrene zaposleniku na temelju uvjeta iz sustava mirovinskog osiguranja društva.”
2.
U članku 11. stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
„Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava postojanje smjernica za ocjenu primjernosti osoba koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije.”
3.
Članak 22. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Nadležna tijela matičnih država članica moraju zahtijevati od svih kreditnih institucija da imaju snažne upravljačke sustave koje uključuju jasnu organizacijsku strukturu, s dobro definiranim, transparentnim i dosljednim linijama odgovornosti, učinkovite procese za utvrđivanje, upravljanje, praćenje i izvješćivanje o rizicima kojima su ili kojima mogu biti izložene, kao i primjerene ne mehanizme unutarnje kontrole, uključujući zdrave administrativne i računovodstvene postupke i politike i prakse nagrađivanja koje su konzistentne i promiču zdravo i učinkovito upravljanje rizikom.”;
(b)
dodaju se sljedeći stavci:
„3. Nadležna tijela matičnih država članica moraju koristiti informacije prikupljene u skladu s kriterijima za objavu podataka iz Priloga XII. dijela 2. točke 15. podtočke (f), radi provođenja komparativne analize trendova i prakse nagrađivanja. Nadležna tijela dostavljaju te informacije Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo.
4. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava postojanje smjernica o zdravim politikama nagrađivanja koje su u skladu s načelima iz točaka 23. i 24. Priloga V. Smjernice isto tako vode računa o načelima u vezi zdravih politika nagrađivanja koje su utvrđene u Preporuci Komisije od 30. travnja 2009. o politikama nagrađivanja u sektoru financijskih usluga (*).
Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava, između ostalog, smjernice za:
(a)
utvrđivanje posebnih kriterija kako bi se odredili odgovarajući omjeri između fiksne i varijabilne komponente ukupnog nagrađivanja u smislu Priloga V. točke 23. podtočke (1);
(b)
specificiranja instrumenata koji mogu biti prihvatljivi kao instrumenti u smislu Priloga V. točke 23. podtočke (o) ii. koji na odgovarajući način odražavaju kreditnu kvalitetu kreditnih institucija u smislu točke 23 podtočke (o) tog Priloga.
Odbor europskih regulatora tržišta vrijednosnih papira blisko surađuje s Odborom europskih nadzornih tijela za bankarstvo s ciljem osiguranja postojanja smjernica za politike nagrađivanja za kategorije zaposlenika uključene u davanje investicijskih usluga i aktivnosti u smislu točke 2. članaka 4. stavka 1. Direktive 2004/39/EZ.
Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo koristi informacije koje primi od nadležnih tijela, u skladu sa stavkom 3. za provođenje komparativne analize trendova i prakse nagrađivanja na razini Unije.
5. Nadležna tijela matičnih država članica prikupljaju informacije o broju pojedinaca po kreditnoj instituciji u platnim razredima od najmanje 1 milijuna eura, uključujući poslovna područja o kojima je riječ i glavne elemente plaće, bonusa, dugoročnog nagrađivanja i mirovinskih doprinosa. Ove se informacije prosljeđuju Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo koji ih objavljuje ne ukupnoj osnovi za matične države članice u zajedničkom formatu izvješćivanja. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo može izraditi smjernice kako bi se olakšala provedba ovog stavka i osigurala dosljednost prikupljenih informacija.
(*) SL L 120, 15.5.2009., str. 22.”" 						
4.
U članku 54. dodaje se sljedeći stavak:
„Države članice osiguravaju, da za potrebe prvog stavka njihova pojedina nadležna tijela imaju ovlaštenje za uvođenje ili primjenu financijskih i nefinancijskih sankcija ili drugih mjera. Ove sankcije ili mjere moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.”
5.
U prvom stavku članaka 57. točka (r) zamjenjuje se sljedećom:
„(r)
iznos izloženosti sekuritizacijskih pozicija, kojima se dodjeljuje ponder rizika od 1 250 % na temelju ove direktive, i iznos izloženosti sekuritizacijskih pozicija u knjizi trgovanja kojima bi bio dodijeljen ponder rizika od 1 250 %, da su vode u knjizi instrumenta kreditne institucije kojima se aktivno ne trguje.”
6.
U članku 64. dodaje se sljedeći stavak:
„5. Kreditne institucije primjenjuju zahtjeve iz dijela B Priloga VII. Direktivi 2006/49/EZ na svu svoju aktivu mjerenu po fer vrijednosti prilikom obračuna iznosa vlastitih sredstava i trebaju odbiti od ukupnog iznosa stavaka iz točaka (a) do (ca) umanjeno za stavke od točaka (i) do (k) iz članka 57. iznos svih potrebnih dodatnih ispravaka vrijednosti. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava smjernice koje se odnose na pojedinosti o primjeni ove odredbe.”
7.
U članku 66. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Polovina ukupnog iznosa stavki iz točaka od (l) do (r) članka 57. odbija se od ukupnog iznosa stavki od (a) do (ca), umanjeno za stavke iz točaka (i) do (k) navedenog članka, te polovinu od ukupnog iznosa stavki iz točaka (d) do (h) članka 57., nakon primjene ograničenja određenih u stavku 1. ovog članka. U mjeri u kojoj polovina ukupnog iznosa stavki od (l) do (r) prelazi ukupni iznos stavki od (d) do (h) članka 57. taj se višak odbija od ukupnih stavki od (a) do (ca), umanjene za stavke iz točaka (i) do (k) navedenog članka.
Stavke iz članka 57. točke (r) ne odbijaju se ako su za potrebe članka 75. uključene u izračun rizikom ponderiranih iznosa izloženosti, kako je to utvrđeno u ovoj direktivi ili u izračunu kapitalnih zahtjeva, kako je to utvrđeno u prilozima I. ili V. Direktivi 2006/49/EZ.”
8.
U članku 75. točke (b) i (c) zamjenjuju se sljedećima:
„(b)
s obzirom na njihove poslove iz knjige trgovanja, za pozicijski rizik i rizik druge ugovorne stranke te, ako je odobreno prekoračenje ograničenja propisanih člancima od 111. do 117., za velike izloženosti koje premašuju takva ograničenja, kapitalni zahtjevi utvrđeni u skladu s člankom 18. i člancima od 28. do 32. Direktive 2006/49/EZ;
(c)
s obzirom na sve njihove poslovne aktivnosti, za valutni rizik, za rizik namire i za robni rizik, kapitalni zahtjevi utvrđeni u skladu s člankom 18. Direktive 2006/49/EZ;”.
9.
U članku 101. se stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Kreditna institucija sponzor ili kreditna institucija inicijator koja koristi, s obzirom na sekuritizaciju, članak 95. pri izračunu iznosa izloženosti ponderiranih rizikom ili koja je prodala instrumente iz svoje knjige trgovanja sekuritizacijskom subjektu s posebnim namjenom, što dovodi do toga da ona više nema obvezu posjedovati vlastita sredstva za rizike tih instrumenata, ne daje potporu sekuritizaciji iznad svojih ugovornih obveza s ciljem smanjenja potencijalnih ili stvarnih gubitaka za investitore.”
10.
Članak 136. mijenja se kako slijedi:
(a)
u drugom podstavku stavka 1., dodaju se sljedeće točke:
„(f)
zahtijevanje od kreditnih institucija da ograniče varijabilno nagrađivanje kao postotak ukupnih neto prihoda, kad ono nije u skladu s održavanjem čvrste kapitalne osnove;
(g)
zahtijevanje od kreditnih institucija da koriste neto dobiti kako bi ojačale svoju kapitalnu osnovu.”;
(b)
u stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
„U svrhu određivanja odgovarajuće razine vlastitih sredstava na temelju nadzora i procjena provedenih u skladu s člankom 124., nadležna tijela ocjenjuju da li je potrebno uvesti neki poseban zahtjev za vlastita sredstva koja prelaze minimalnu razinu potrebnu za pokriće rizika kojima je kreditna institucija izložena ili bi mogla biti izložena, vodeći računa o sljedećem:
(a)
kvantitativnim i kvalitativnim aspektima procesa procjene iz članka 123., koji provide kreditne institucije;
(b)
uređenju, procesima i mehanizmima kreditnih institucija iz članka 22.;
(c)
rezultatu nadzora i procjene koji su provedeni u skladu s člankom 124.”
11.
U članku 145. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Kreditne institucije donose formalnu politiku za usklađivanje sa zahtjevima za objavljivanjem, propisanima u stavcima 1. i 2. te imaju politike za procjenu prikladnosti svojeg objavljivanja, kao i provjeravanja i učestalosti. Kreditne institucije također moraju imati politike kako bi ocijenile da li njihove objave u cijelosti prenose sudionicima na tržištu njihov profil rizika.
Ako te objave ne prenose u cijelosti profil rizika sudionicima na tržištu, kreditne institucije javno objavljuju informacije koje su nužne, pored onih informacija koje se zahtijevaju u skladu sa stavkom 1. Međutim, od njih se zahtijeva da objave informacije koje su značajne i koje nisu vlasničke ili povjerljive jedino u skladu s tehničkim kriterijima navedenim u dijelu 1. Priloga XII.”
12.
Naslov glave VI. zamjenjuje se sljedećim:
„DELEGIRANI AKTI I IZVRŠNE OVLASTI”.
13.
Članak 150. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Što se tiče vlastitih sredstava, ne dovodeći u pitanje prijedlog kojeg Komisija podnosi ,,u skladu s člankom 62., potrebno je donijeti tehničke prilagodbe putem delegiranih akata u skladu s člankom 151a, a koje podliježu uvjetima navedenim u člancima 151b i 151c:
(a)
pojašnjenje definicija, kako bi se osigurala jedinstvena primjena ove Direktive;
(b)
pojašnjenje definicija, kako bi se, pri primjeni ove Direktive, uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;
(c)
usklađivanje terminologije i oblikovanje definicija u skladu s naknadnim aktima o kreditnim institucijama i povezanim pitanjima;
(d)
proširenje sadržaja popisa iz članaka 23. i 24. i navedenog u Prilogu I. ili prilagodba terminologije koja se koristi u tom popisu, kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;
(e)
područja u kojima nadležna tijela razmjenjuju informacije, kao što je navedeno u članku 42.;
(f)
tehnička prilagodba u člancima od 56. do 67. i članku 74., kao posljedica promjena računovodstvenih standarda ili zahtjeva koji uzimaju u obzir zakonodavstvo Zajednice ili s obzirom na približavanje nadzorne prakse;
(g)
izmjene popisa kategorija izloženosti, iz članaka 79. i 86., kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;
(h)
iznos naveden u članku 79. stavku 2. točki (c), članku 86. stavku 4. točki (a), Prilogu VII. dijelu 1. točki 5., te u Prilogu VII. dijelu 2. točki 15. kako bi se uzeli u obzir učinci inflacije;
(i)
popis i klasifikacija vanbilančnih stavki u prilozima II. i IV.;
(j)
usklađivanje odredbi iz Priloga III. i priloga od V. do XII., kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima (posebno novi financijski proizvodi), ili promjene računovodstvenih standarda ili zahtjeva, koje uzimaju u obzir zakonodavstvo Zajednice, ili s obzirom na približavanje nadzorne prakse.
1a. U skladu s regulatornim postupkom iz članka 151.stavka 2a donose se sljedeće mjere:
(a)
tehničke prilagodbe popisa iz članka 2.;
(b)
promjena iznosa osnivačkog kapitala, propisanog člankom 9., da bi se uzela u obzir kretanja u ekonomskom i monetarnom području.”;
(b)
stavak 2. mijenja se kako slijedi:
i.
u prvom podstavku uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„Komisija može donijeti sljedeće mjere:”;
ii.
drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Mjere iz točaka (a), (b), (c) i (f) prvog podstavka donose se putem delegiranih akata u skladu s člankom 151a, a podliježu uvjetima iz članaka 151b i 151c. Mjere iz točaka (d) i (e) prvog podstavka donose se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 151 stavka 2a.”
14.
U članku 151. brišu se stavci 2. i 3.
15.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 151a
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 150. stavka 1. kao i prve rečenice drugog podstavka članka 150. stavka 2. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine s početkom od 15. prosinca 2010. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije šest mjeseci prije kraja četverogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja istog trajanja, osim ako Europski parlament ili Vijeće ne opozove ovlast u skladu s člankom 151b.
2. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlast za donošenje delegiranih akata koja je dodijeljena Komisiji, podliježe uvjetima propisanima u člancima 151b i 151c.
Članak 151b
Opoziv ovlasti
1. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 150. stavka 1. i prve rečenice drugog podstavka članka 150. stavka 2.
2. Institucija koja je započela unutarnji postupak kako bi donijela odluku o eventualnom opozivu prijenosa ovlasti, nastoji obavijestiti o tome drugu instituciju i Komisiju u prihvatljivom roku prije donošenja konačne odluke, naznačivši pri tome prenesenu ovlast koja bi mogla biti opozvana.
3. Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti naveden u istoj odluci. Opoziv proizvodi učinke odmah ili od nekog kasnijeg datuma navedenog u njemu. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Opoziv se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Članak 151c
Prigovori u vezi delegiranih akata
1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od tri mjeseca od dana obavijesti. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća navedeni rok se produljuje za tri mjeseca.
2. Ako po isteku razdoblja iz stavka 1. ni Europski parlament ni Vijeće nisu uložili prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu na dan naznačen u istom aktu. Delegirani akt se može objaviti u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu prije isteka navedenog razdoblja, ako su Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri, da neće staviti prigovor na delegirani akt.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće stave prigovor na delegirani akt unutar razdoblja iz stavka 1., on ne smije stupiti na snagu. U skladu s člankom 296. UFEU-a institucija koja ulaže prigovor, treba navesti razloge za stavljanje prigovora na delegirani akt.”
16.
U članku 152. umeću se sljedeći stavci:
„5a. Kreditne institucije koje izračunavaju iznose izloženosti ponderirane rizikom, u skladu s člancima od 84. do 89. moraju osigurati vlastita sredstva do 31. prosinca 2011., koja su u svakom trenutku veća ili jednaka iznosu navedenom u stavku 5c ili stavku 5d, ako je to primjenjivo.
5b. Kreditne institucije koje koriste pristupe zasnovane na naprednom mjerenju, kao što je navedeno u članku 105., za izračun svojih kapitalnih zahtjeva za operativni rizik, do 31. prosinca 2011., moraju osigurati vlastita sredstva koja su u svakom trenutku veća ili jednaka iznosu navedenom u stavku 5.c ili 5.d, ako je to primjenjivo.
5c. Iznos iz stavaka 5a i 5b iznosi 80 % ukupnog minimalnog iznosa vlastitih sredstava, koji bi kreditne institucije morale imati na temelju članka 4. Direktive 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ, prema primjeni prije 1. siječnja 2007.
5d. Ovisno o odobrenju nadležnih organa, za kreditne institucije iz stavka 5e, iznos iz stavaka 5a i 5b može iznositi najviše 80 % ukupnog minimalnog iznosa vlastitih sredstava, koji bi te kreditne institucije morale imati na temelju bilo kojeg od članka od 78. do 83., 103. ili 104. i Direktive 2006/49/EZ, prema primjeni prije 1. siječnja 2011.
5e. Kreditna institucija može primijeniti stavak 5d samo ako je počela koristiti IRB pristup ili pristupe zasnovane na naprednom mjerenju za izračunavanje svojih kapitalnih zahtjeva od 1. siječnja 2010. ili nakon toga dana.”
17.
Članak 154. stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Do 31. prosinca 2012., prosječni LGD ponderiran izloženošću, za sve izloženosti prema segmentu maloprodaje osigurane stambenim nekretninama, te koje ne ostvaruju korist od garancija središnje države, ne smije biti niži od 10 %.”
18.
U članku 156. nakon trećeg stavka umeće se sljedeći stavak:
„Do 1. travnja 2013. Komisija mora preispitati odredbe o nagrađivanju, uključujući one navedene u prilozima V. i XII., te o njima podnijeti izvješće, s posebnom pozornošću na njihovu učinkovitost, primjenu i provedbu, vodeći računa o međunarodnim kretanjima. To bi preispitivanje trebalo utvrditi sve propuste koji proizlaze iz primjene načela razmjernosti tih odredbi. Komisija podnosi svoje izvješće Europskom parlamentu i Vijeću zajedno sa svim odgovarajućim prijedlozima.
S ciljem osiguranja dosljednosti i jednakih pravila igre za sve, Komisija treba preispitati provedbu članka 54. obzirom na dosljednosti sankcija i ostalih mjera koje su uvedene i primjenjuju se u cijeloj Uniji, te u slučaju potrebe daje prijedloge.
Periodički nadzor primjene ove direktive koje provodi Komisija moraju osigurati da način na koji se ona primjenjuje ne dovedi do očite diskriminacije između kreditnih institucija na temelju njihove pravne strukture ili modela vlasništva.
S ciljem osiguranja dosljednost prilikom bonitetnog pristupa kapitalu, Komisija mora preispitati važnost pozivanja na instrumente u okviru značenja članka 66. stavka 1a. točke (a) u točki 23. podtočki (o)ii. Priloga V. čim pokrene inicijativu za preispitivanjem definicije kapitalnih instrumenta kako je to predviđeno u člancima od 56. do 67.”
19.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 156a
Do 31. prosinca 2011. Komisija mora preispitati i izvijestiti o prikladnosti da se ažurira Prilog IX. ovoj Direktive, uvažavajući pri tome međunarodne sporazume koji se odnose na kapitalne zahtjeve kreditnih institucija za sekuritizacijske pozicije. Komisija mora dostaviti to izvješće Europskom parlamentu i Vijeću zajedno sa svim odgovarajućim zakonodavnim prijedlozima.”
20.
Prilozi se izmjenjuju kako je to navedeno u Prilogu I. ovoj Direktivi.
Članak 2.
Izmjena Direktive 2006/49/EZ
Direktiva 2006/49/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 3. stavku 1. prvom podstavku dodaje se sljedeća točka:
„(t)
‚sekuritizacijska pozicija’ i ‚resekuritizacijska pozicija’ znači sekuritizacijska pozicija odnosno resekuritizacijska pozicija kako je to utvrđeno u Direktivi 2006/48/EZ.”
2.
U prvom podstavku članka 17. stavka 1. uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„Kad institucija izračunava iznose izloženosti ponderirane rizikom za potrebe Priloga II. ovoj Direktivi u skladu s člancima od 84. do 89. Direktive 2006/48/EZ, primjenjuje se sljedeće u svrhu izračuna iz točke 36. dijela I. Priloga VII. Direktivi 2006/48/EZ:”.
3.
U članku 18. stavku 1. točka (a) zamjenjuje se sljedećom:
„(a)
kapitalni zahtjevi, obračunati u skladu s metodama i mogućnostima koje su propisane u člancima od 28. do 32. i prilozima I., II. i VI. i prema potrebi, Prilogom V., za svoje poslove iz knjige trgovanja, te točkama od 1. do 4. Priloga II. za poslove koji se odnose na knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje;”.
4.
Naslov odjeljka 2. poglavlja VIII. zamjenjuje se sljedećim:
„Delegirani akti i izvršne ovlasti”.
5.
Članak 41. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Mjere iz stavka 1. donose se putem delegiranih akata u skladu s člankom 42a i ovisno o uvjetima iz članaka 42b i 42c.”
6.
U članku 42. briše se stavak 2.
7.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 42a
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 41. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine od 15. prosinca 2010. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije šest mjeseci prije kraja četverogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja istog trajanja, osim ako Europski parlament ili Vijeće ne opozove ovlast u skladu s člankom 42b.
2. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlast za donošenje delegiranih akata koja je dodijeljena Komisiji podliježe uvjetima propisanima u člancima 42b i 42c.
Članak 42b
Opoziv ovlasti
1. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 41.
2. Institucija koja je započela unutarnji postupak kako bi donijela odluku o eventualnom opozivu delegiranja ovlasti, nastoji obavijestiti o tome drugu instituciju i Komisiju u prihvatljivom roku prije donošenja konačne odluke, naznačivši pri tome prenesenu ovlast koja bi mogla biti opozvana.
3. Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti naveden u istoj odluci. Opoziv proizvodi učinke odmah ili od nekog kasnijeg datuma navedenog u njemu. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Odluka se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Članak 42c
Prigovori u vezi delegiranih akata
1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od tri mjeseca od dana obavijesti. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća navedeni rok se produljuje za tri mjeseca.
2. Ako po isteku razdoblja iz stavka 1. ni Europski parlament ni Vijeće nisu uložili prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu na dan naznačen u tom aktu. Delegirani akt se može objaviti u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu prije isteka navedenog razdoblja, ako su Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri, da neće uložiti prigovor na delegirani akt.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće stave prigovor na delegirani akt unutar razdoblja iz stavka 1., on ne smije stupiti na snagu. U skladu s člankom 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, institucija koja ulaže prigovor treba navesti razloge za stavljanje prigovora na delegirani akt.”
8.
Članak 47., zamjenjuje se sljedećim:
„Do 30. prosinca 2011. ili nekog drugog ranijeg datuma koji odrede nadležna tijela pojedinačno za svaki slučaj, institucije, koje su u skladu s točkom 1. Priloga V. dobile odobrenje za model specifičnog rizika prije 1. siječnja 2007., mogu za takvo postojeće odobrenje primijeniti točke 4. i 8. Priloga VIII. Direktivi 93/6/EEZ na način kako su te točke glasile prije 1. siječnja 2007.”
9.
Prilozi se izmjenjuju kako je to utvrđeno u Prilogu II. ovoj Direktivi.
Članak 3.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s:
(a)
točkama 3., 4., 16. i 17. članka 1. i točkama 1., 2 podtočki (c), točkama 3. i 5 podtočki(b) iii. Priloga I. do 1. siječnja 2011.; te
(b)
odredbama ove Direktive koje ne uključuju one navedene u točki (a), do 31. prosinca 2011.
Kada države članice donose mjere navedene u ovom stavku, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Zakoni i drugi propisi potrebni za usklađivanje s točkom 1. Priloga I., zahtijevaju da kreditne institucije primjenjuju u njoj utvrđena načela na:
i.
nagrađivanje na temelju ugovora zaključenih prije stvarnog dana provedbe u svakoj državi članici, a koje je odobreno ili plaćeno nakon toga dana; i
ii.
odobrene naknade za usluge pružene tijekom 2010. godine, koje još nisu plaćene, prije dana stvarne provedbe u svakoj državi članici.
3. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktivom.
Članak 4.
Izvješće
S obzirom na međunarodnu prirodu Baselskog okvira i rizike povezane s primjenom izmjena u tom okviru u najvažnijim jurisdikcijama koja se ne odvija istodobno, Komisija do 31. prosinca 2010. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o ostvarenom napretku prema međunarodnoj primjeni promjena koje se odnose na okvir adekvatnosti kapitala, zajedno s odgovarajućim prijedlozima.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 6.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 24. studenoga 2010.