SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2010/65/EU
ze dne 20. října 2010
o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/6/ES ze dne 18. února 2002 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států Společenství nebo odplouvajících z nich (4) vyžaduje, aby členské státy přijaly některé standardizované formuláře (dále jen „formuláře FAL“) s cílem usnadnit dopravu, jak je stanoveno v Úmluvě Mezinárodní námořní organizace (IMO) o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (dále jen „úmluva FAL“), přijaté dne 9. dubna 1965, v platném znění.
(2)
V zájmu usnadnění námořní dopravy a omezení administrativní zátěže pro společnosti provozující lodní dopravu je třeba v nejvyšší možné míře zjednodušit a harmonizovat ohlašovací formality vyžadované právními předpisy Unie a členských států. Tato směrnice by se však neměla nijak dotýkat povahy a obsahu požadovaných informací a neměla by zavádět žádné další požadavky na ohlašování pro lodě, na něž se tato povinnost již nevztahuje podle právních předpisů použitelných v členských státech. Měla by se zabývat výhradně tím, jak je možno postupy informování zjednodušit a harmonizovat a jak je možno zefektivnit shromažďování informací.
(3)
Předávání údajů požadovaných při připlutí do přístavu nebo při odplutí z něj podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES ze dne 27. listopadu 2000 o přístavních zařízeních pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu (5), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel (6), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (přepracované znění) (8) a případně podle Mezinárodního předpisu o námořní přepravě nebezpečného zboží, přijatého v roce 1965, v platném znění se vztahuje na informace požadované formuláři FAL. Proto pokud tyto informace odpovídají požadavkům uvedených právních předpisů, mělo by být akceptováno, aby byly poskytovány na formulářích FAL.
(4)
Má-li dojít ke zjednodušení, musí právní předpisy Unie vzhledem ke globálnímu rozměru námořní dopravy zohledňovat požadavky IMO.
(5)
Členské státy by měly prohloubit spolupráci mezi příslušnými orgány, jako jsou celní orgány, orgány ochrany hranic, orgány veřejného zdraví a dopravní orgány, s cílem i nadále zjednodušovat a harmonizovat ohlašovací formality v rámci Unie a co nejefektivněji využívat elektronického předávání údajů a systémů výměny informací, aby k odstranění překážek v námořní dopravě došlo pokud možno současně a aby byl vytvořen evropský prostor námořní dopravy bez překážek.
(6)
Měly by být k dispozici podrobné statistiky o námořní dopravě, které umožní vyhodnotit účinnost a potřebnost politických opatření k usnadnění námořní dopravy v Unii, s přihlédnutím k tomu, že by na členské státy neměly být kladeny další zbytečné požadavky na shromažďování statistických údajů a že by měl být plně využíván Eurostat. Pro účely této směrnice je důležité, aby byly sbírány relevantní údaje týkající se lodní dopravy uvnitř Unie nebo lodí, které zastavují v přístavech ve třetích zemích nebo ve svobodných pásmech.
(7)
Pro lodní společnosti by mělo být snazší využívat status „schválené pravidelné námořní linky“ v souladu s cílem sdělení Komise ze dne 21. ledna 2009 nazvaného „Sdělení a akční plán týkající se vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek“.
(8)
Co nejdříve a nejpozději od 1. června 2015 by se měly v široké míře využívat elektronické prostředky předávání údajů pro všechny ohlašovací formality, a to na základě mezinárodních norem vypracovaných úmluvou FAL, je-li to možné. S cílem usnadnit a urychlit předávání informací, kterých může být velké množství, je třeba tam, kde je to možné, plnit ohlašovací formality elektronicky. V rámci Unie by měly být informace předávány na formulářích FAL v tištěné podobě pouze výjimečně a měly by být akceptovány pouze po omezenou dobu. Členské státy se vybízejí k tomu, aby administrativními prostředky, včetně finančních pobídek, podporovaly používání elektronické podoby ohlašování. Z výše uvedených důvodů by se výměna informací mezi příslušnými orgány členských států měla uskutečňovat elektronicky. Aby se tento vývoj usnadnil a aby se zajistilo plynulé fungování evropského prostoru námořní dopravy bez překážek, měly by být elektronické systémy ve větší míře technicky interoperabilní, a to pokud možno do stejného dne.
(9)
Subjekty zabývající se obchodem a dopravou by měly mít možnost podávat informace a dokumenty ke splnění ohlašovacích formalit ve standardizované podobě v rámci jednotného elektronického portálu. Jednotlivé údaje by měly být vždy poskytovány pouze jednou.
(10)
Systémy SafeSeaNet zřízené na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie by měly zjednodušit příjem, výměnu a distribuci informací mezi informačními systémy členských států v oblasti námořní činnosti. S cílem usnadnit námořní dopravu a snížit s ní související administrativní zátěž by měl být systém SafeSeaNet interoperabilní s jinými systémy Unie pro ohlašovací formality. Systém SafeSeaNet by měl být používán pro další výměnu informací pro usnadnění námořní dopravy. V systému SafeSeaNet by nemělo být nutné uvádět ohlašovací formality týkající se informací pro výhradně vnitrostátní účely.
(11)
Při přijímání nových opatření Unie by mělo být zajištěno, aby členské státy mohly zachovat elektronické předávání údajů a nebylo po nich požadováno použití formulářů v tištěné podobě.
(12)
Výhod spojených s elektronickým přenosem údajů lze v plné míře využívat pouze tehdy, probíhá-li mezi SafeSeaNet, e-Customs a elektronickými systémy pro zadávání a vyvolávání údajů plynulá a efektivní komunikace. Přitom by se v první řadě mělo využít platných norem, aby se omezila administrativní zátěž.
(13)
Formuláře FAL jsou pravidelně aktualizovány. Tato směrnice by proto měla odkazovat na platnou verzi těchto formulářů. Veškeré informace požadované právními předpisy členských států nad rámec požadavků úmluvy FAL by měly být sdělovány v podobě vypracované na základě norem úmluvy FAL.
(14)
Touto směrnicí by nemělo být dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (9), nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (10), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (11), ani vnitrostátní předpisy v oblasti hraničních kontrol v případě členských států, které neuplatňují schengenské acquis o hraničních kontrolách, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex) (12).
(15)
Za účelem standardizace elektronického předávání informací, a aby se usnadnila námořní doprava, měly by členské státy rozšířit využívání elektronických prostředků pro předávání údajů podle odpovídajícího harmonogramu a měly by ve spolupráci s Komisí projednat možnost harmonizace využívání elektronických prostředků pro předávání údajů. Za tímto účelem by se měla zohlednit práce řídící skupiny na vysoké úrovni pro systém SafeSeaNet v souvislosti s plánem rozvoje SafeSeaNet, jakmile bude přijat, a konkrétní požadavky na financování a příslušné přidělení finančních prostředků Unie pro rozvíjení elektronického předávání údajů.
(16)
Lodě plavící se mezi přístavy nacházejícími se na celním území Unie je třeba osvobodit od povinnosti zasílat informace uvedené na formulářích FAL, pokud nepocházejí z přístavu nacházejícího se mimo uvedené území nebo ze svobodného pásma s kontrolním režimem I ve smyslu celních předpisů, ani se v nich nezastavují nebo do nich nepřiplouvají, aniž jsou tím dotčeny platné právní předpisy Unie a informace, které členské státy mohou požadovat v zájmu ochrany vnitřního pořádku a bezpečnosti a k prosazování právních předpisů v oblasti cel, daní, přistěhovalectví, životního prostředí nebo hygieny.
(17)
Výjimky ze správních formalit by mělo být možné udělit i na základě nákladu převáženého lodí, a nikoliv pouze na základě místa určení nebo místa vyplutí lodě. To je nezbytné v zájmu minimalizace dodatečných formalit v případě lodí, které zastavují v přístavu ve třetí zemi nebo ve svobodném pásmu. Komise by měla tuto otázku posoudit ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice.
(18)
Je třeba zavést nový dočasný formulář s cílem harmonizovat údaje požadované podle předběžného prohlášení o bezpečnosti stanoveného v nařízení (ES) č. 725/2004.
(19)
Překážkou pro rozvoj sítě námořních pobřežních cest jsou často jazykové požadavky jednotlivých států. Členské státy by měly v souladu s mezinárodní praxí všemi prostředky usilovat o usnadnění písemné a ústní komunikace v námořní dopravě mezi členskými státy za účelem nalezení společných způsobů komunikace.
(20)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přílohu k této směrnici. Je zvláště důležité, aby Komise prováděla v rámci přípravných prací vhodné konzultace, včetně konzultací s odborníky.
(21)
Různé právní předpisy Unie, které vyžadují například předběžné ohlašovací formality při vstupu do přístavu, jako je směrnice 2009/16/ES, mohou stanovit rozdílné lhůty pro splnění těchto předběžných ohlašovacích formalit. Komise by měla přezkoumat možnost zkrácení a harmonizace těchto lhůt a využít výhod stávajícího pokroku v oblasti elektronického zpracování údajů v rámci zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice, která by měla, je-li to vhodné, obsahovat legislativní návrh.
(22)
Ve zprávě Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice by měla Komise posoudit, do jaké míry by bylo vhodné, aby se účel této směrnice, jejímž cílem je zjednodušit správní formality pro lodě připlouvající do přístavů členských států nebo z nich odplouvající, rozšířil i na vnitrozemské oblasti v okolí těchto přístavů, zejména na říční dopravu, za účelem rychlejšího a plynulejšího pohybu námořní lodní dopravy do vnitrozemí a v zájmu trvalého vyřešení problému přetížení námořních přístavů a jejich okolí.
(23)
Jelikož cílů této směrnice, zejména harmonizovaného zjednodušení námořní dopravy v rámci Unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodů rozsahu a účinků uvedeného opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(24)
Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie není v případech, v nichž je provedení směrnice ze zeměpisných důvodů bezpředmětné, toto provedení povinné. Proto se požadavky této směrnice nevztahují na ty členské státy, které nemají žádné přístavy, do nichž mohou lodě spadající do oblasti působnosti této směrnice běžně vplouvat.
(25)
Opatření stanovená v této směrnici přispívají k dosažení cílů lisabonské agendy.
(26)
Přístup do SafeSeaNet a do jiných elektronických systémů by měl být regulován, aby byla zajištěna ochrana obchodních a důvěrných informací, a neměly by jím být dotčeny platné právní předpisy na ochranu obchodních údajů, a pokud se týká ochrany osobních údajů, ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (13) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (14). Členské státy a orgány a instituce Unie by měly ochraně obchodních a důvěrných informací prostřednictvím vhodných systémů kontroly přístupu věnovat zvláštní pozornost.
(27)
V souladu s bodem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (15) se členské státy vybízejí k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními členských států, a aby je zveřejnily.
(28)
V zájmu srozumitelnosti by měla být směrnice 2002/6/ES nahrazena touto směrnicí,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Účelem této směrnice je zjednodušit a harmonizovat správní postupy používané v námořní dopravě standardizací elektronického předávání informací a racionalizací ohlašovacích formalit.
2. Tato směrnice se vztahuje na ohlašovací formality použitelné v námořní dopravě pro lodě připlouvající do přístavů v členských státech a odplouvající z nich.
3. Tato směrnice se nevztahuje na lodě osvobozené od ohlašovacích formalit.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„ohlašovacími formalitami“ informace stanovené v příloze, které v souladu s platnými právními předpisy členského státu musí být pro správní a procesní účely poskytnuty při připlutí lodě do přístavu nebo odplutí lodě z přístavu v tomto členském státě;
b)
„úmluvou FAL“ Úmluva Mezinárodní námořní organizace o usnadnění mezinárodní námořní dopravy, přijatá dne 9. dubna 1965, v platném znění;
c)
„formuláři FAL“ normalizované formuláře, jak jsou uvedeny v úmluvě FAL;
d)
„lodí“ jakékoli námořní plavidlo nebo loď;
e)
„SafeSeaNet“ systém Unie pro výměnu informací na moři, jak je stanoven ve směrnici 2002/59/ES;
f)
„elektronickým přenosem údajů“ se rozumí proces přenosu digitálně kódovaných informací za použití upravitelného strukturovaného formátu, který lze přímo používat k ukládání a zpracování počítačem.
Článek 3
Harmonizace a koordinace ohlašovacích formalit
1. Každý členský stát přijme opatření, jimiž zajistí, aby byly ohlašovací formality v členském státě požadovány harmonizovaným a koordinovaným způsobem.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy vypracuje mechanismy pro harmonizaci a koordinaci ohlašovacích formalit v Unii.
Článek 4
Hlášení před připlutím do přístavu
V souladu se zvláštními ustanoveními o ohlašování obsaženými v platných právních předpisech Unie nebo mezinárodních právních předpisech použitelných pro námořní dopravu a závazných pro členské státy, včetně ustanovení o kontrole osob a zboží, zajistí členské státy, aby velitel nebo jiná osoba řádně oprávněná provozovatelem lodě podal příslušnému orgánu určenému členským státem před připlutím do přístavu v tomto členském státě hlášení s informacemi požadovanými podle ohlašovacích formalit:
a)
nejméně 24 hodin předem nebo
b)
nejpozději v době, kdy loď opouští předchozí přístav, pokud doba plavby trvá méně než 24 hodin, nebo
c)
není-li přístav, kde se má loď zastavit, znám nebo je-li změněn v průběhu plavby, jakmile je tato informace dostupná.
Článek 5
Elektronické předávání údajů
1. Členské státy akceptují plnění ohlašovacích formalit v elektronické podobě a jejich předávání prostřednictvím jednotného portálu co nejdříve a nejpozději ode dne 1. června 2015.
Tento jednotný portál propojující SafeSeaNet, e-Customs a jiné elektronické systémy je místem, kde jsou poskytovány veškeré informace v souladu s touto směrnicí, a to vždy pouze jednou, a dále zpřístupněny příslušným orgánům a členským státům.
2. Aniž je dotčena příslušná podoba stanovená v úmluvě FAL, musí být podoba uvedená v odstavci 1 v souladu s článkem 6.
3. Vyžadují-li právní předpisy Unie ohlašovací formality, musí být elektronické systémy uvedené v odstavci 1 v míře nutné pro řádné fungování jednotného portálu zavedeného podle odstavce 1 interoperabilní, dostupné a slučitelné se systémem SafeSeaNet zřízeným v souladu se směrnicí 2002/59/ES a tam, kde je to vhodné, s počítačovými systémy stanovenými rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 70/2008/ES ze dne 15. ledna 2008 o bezpapírovém prostředí pro celnictví a obchod (16).
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení o celních a hraničních kontrolách obsažená v nařízení (EHS) č. 2913/92 a nařízení (ES) č. 562/2006, konzultují členské státy s hospodářskými subjekty a informují Komisi o dosaženém pokroku podle postupů stanovených v rozhodnutí č. 70/2008/ES.
Článek 6
Výměna údajů
1. Členské státy zajistí, aby informace obdržené na základě ohlašovacích formalit stanovených v právním předpisu Unie byly vloženy do jejich vnitrostátních systémů SafeSeaNet a aby důležité části těchto informací byly zpřístupněny ostatním členským státům prostřednictvím systému SafeSeaNet. Nestanoví-li členský stát jinak, nevztahuje se toto ustanovení na informace obdržené podle nařízení (EHS) č. 2913/92, nařízení (EHS) č. 2454/93, nařízení (ES) č. 562/2006 a nařízení (ES) č. 450/2008.
2. Členské státy zajistí, aby k informacím obdrženým v souladu s odstavcem 1 měly na požádání přístup příslušné vnitrostátní orgány.
3. Vzor elektronické podoby zpráv, který se má používat v rámci systémů SafeSeaNet podle odstavce 1, se stanoví v souladu s článkem 22a směrnice 2002/59/ES.
4. Členské státy mohou poskytnout příslušný přístup k informacím uvedeným v odstavci 1 prostřednictvím buď vnitrostátního jednotného portálu s využitím elektronického systému pro výměnu informací, nebo vnitrostátních systémů SafeSeaNet.
Článek 7
Informace ve formulářích FAL
Členské státy akceptují pro splnění ohlašovacích formalit formuláře FAL. Členské státy smějí přijímat informace požadované v souladu s právním předpisem Unie v tištěné podobě pouze do 1. června 2015.
Článek 8
Důvěrnost
1. Členské státy v souladu s platnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy přijmou nezbytná opatření k zajištění důvěrnosti obchodních nebo jiných důvěrných informací vyměněných v souladu s touto směrnicí.
2. Členské státy zejména dbají na zajištění ochrany obchodních údajů shromážděných podle této směrnice. Pokud jde o osobní údaje, dbají na to, aby dodržovaly směrnici 95/46/ES. Orgány a jiné subjekty Unie dbají o to, aby dodržovaly nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 9
Výjimky
Členské státy zajistí, aby lodě, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2002/59/ES a které se plaví mezi přístavy nacházejícími se na celním území Unie, ale nepocházejí z přístavu nacházejícího se mimo toto území nebo ze svobodného pásma s kontrolním režimem I ve smyslu celních předpisů ani se v nich nezastavují ani do nich neodplouvají, byly osvobozeny od povinnosti poskytovat informace obsažené ve formulářích FAL, aniž jsou dotčeny příslušné právní předpisy Unie a možnost členských států vyžadovat na formulářích FAL informace uvedené v bodech 1 až 6 části B přílohy této směrnice, které jsou nezbytné z důvodu zajištění vnitřního pořádku a bezpečnosti a prosazování právních předpisů v oblasti cel, daní, přistěhovalectví, životního prostředí a hygieny.
Článek 10
Postup pro přijímání změn
1. Komise může přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přílohu této směrnice, aby zajistila, že budou zohledněny veškeré změny formulářů FAL, které provede IMO. Tyto změny nesmějí mít za následek rozšíření oblasti působnosti této směrnice.
2. V případě aktů v přenesené pravomoci uvedených v tomto článku se použijí postupy stanovené v článcích 11, 12 a 13.
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 10 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 18. listopadu 2010. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhé období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 12.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 12 a 13.
Článek 12
Zrušení přenesení pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 10 kdykoli zrušit.
2. Orgán, který zahájil vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomocí, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mohlo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 13
Námitky proti aktům v přenesené pravomoci
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v původní dvouměsíční lhůtě nebo případně prodloužené lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím původní dvouměsíční lhůty nebo případně prodloužené lhůty, pokud Evropský parlamentu i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.
Článek 14
Provedení
1. Členské státy do 19. května 2012 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí jejich znění Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne 19. května 2012.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Zpráva
Komise podá Evropskému parlamentu a Radě do 19. listopadu 2013 zprávu o uplatňování této směrnice, v níž uvede mimo jiné:
a)
zda je možné rozšířit zjednodušující opatření zavedená touto směrnicí i na vnitrozemskou vodní dopravu;
b)
zda jsou říční informační služby kompatibilní s postupem elektronického předávání údajů uvedeným v této směrnici;
c)
informace o pokroku při harmonizaci a koordinaci ohlašovacích formalit, kterého bylo dosaženo v souladu s článkem 3;
d)
zda je možné odstranit nebo zjednodušit formality u lodí, které zastavují v přístavech ve třetích zemích nebo ve svobodných pásmech;
e)
dostupné údaje o pohybech lodí uvnitř Unie nebo o lodích zastavujících v přístavech třetích zemí nebo ve svobodných pásmech.
Tato zpráva je v případě potřeby doplněna legislativním návrhem.
Článek 16
Zrušení směrnice 2002/6/ES
Směrnice 2002/6/ES se zrušuje od 19. května 2012. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 17
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 20. října 2010.
32010L0065
L 283/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
20.10.2010.
DIREKTIVA 2010/65/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 20. listopada 2010.
o službenom postupku prijave za brodove koji dolaze u luke i/ili odlaze iz luka država članica i o stavljanju izvan snage Direktive 2002/6/EZ
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 100. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),
u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Direktiva 2002/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. veljače 2002. o službenom postupku prijave za brodove koji dolaze u luke i/ili odlaze iz luka država članica Zajednice (4) određuje da države članice moraju prihvatiti određene standardizirane obrasce (obrasci FAL) radi pojednostavnjivanja prometa, kako je određeno Konvencijom Međunarodne pomorske organizacije (IMO) o olakšicama u međunarodnom pomorskom prometu (Konvencija FAL), koja je donesena 9. travnja 1965., kako je izmijenjena.
(2)
Radi pojednostavnjivanja pomorskog prometa i smanjenja administrativnih opterećenja za brodare, treba u najvećoj mogućoj mjeri pojednostaviti i uskladiti službeni postupak prijave koji zahtijevaju pravni akti Unije i države članice. Međutim, ova Direktiva ne bi smjela dovoditi u pitanje prirodu i sadržaj zahtijevanih informacija, te ne bi smjela uvoditi nikakve dodatne zahtjeve za brodove koji još ne podliježu toj obvezi prema zakonodavstvu koje se primjenjuje u državama članicama. Ona bi trebala uređivati isključivo načine pojednostavnjivanja i usklađivanja postupaka obavješćivanja, te uspješnijeg prikupljanja informacija.
(3)
Prijenos podataka koji se zahtijevaju po dolasku u luku ili odlasku iz luke, na temelju Direktive 2000/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. studenoga 2000. o lučkim uređajima za prihvat brodskog otpada i ostataka tereta (5), Direktive 2002/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 27. lipnja 2002. o uspostavi sustava nadzora plovidbe i informacijskog sustava Zajednice (6), Uredbe (EZ) br. 725/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o jačanju sigurnosne zaštite brodova i luka (7), Direktive 2009/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o nadzoru države luke (8), te prema potrebi Međunarodnog pomorskog kodeksa o opasnim tvarima, donesenog 1965., s njegovim izmjenama koje su donesene i stupile su na snagu, obuhvaća informacije propisane obrascima FAL. Stoga, ako te informacije odgovaraju zahtjevima u navedenim pravnim aktima, za pružanje tih informacija moraju se prihvaćati obrasci FAL.
(4)
S obzirom na globalni karakter pomorskog prijevoza, pravni akti Unije moraju uzeti u obzir zahtjeve IMO-a da bi se osiguralo pojednostavnjivanje.
(5)
Države članice bi trebale produbiti suradnju između nadležnih tijela, kao što su carinske službe, službe granične kontrole, tijela javnog zdravstva i prijevoza radi daljnjeg pojednostavnjivanja i usklađivanja službenog postupka prijave unutar Unije, te što djelotvornije uporabe sustava za elektronički prijenos podataka i razmjenu informacija, kako bi se, što je više moguće, uklonile prepreke u pomorskom prijevozu te uspostavio europski prostor pomorskog prijevoza bez prepreka.
(6)
Za ocjenu učinkovitosti mjera čiji je cilj pojednostavnjivanje pomorskog prometa i potrebe za tim mjerama, trebali bi biti dostupni detaljni statistički podaci o pomorskom prijevozu, pri čemu treba voditi računa da se time ne stvaraju nepotrebni dodatni zahtjevi u vezi s prikupljanjem statističkih podataka od strane država članica te da se u potpunosti iskoriste mogućnosti Eurostata. Za potrebe ove Direktive, bilo bi važno prikupljati odgovarajuće podatke o prometu brodova unutar Unije i/ili brodova koji pristaju u lukama trećih zemalja ili u slobodnim zonama.
(7)
U skladu s ciljem iz Komunikacije Komisije od 21. siječnja 2009. pod naslovom „Komunikacija i akcijski plan radi uspostave europskog prostora pomorskog prijevoza bez prepreka”, brodarska društva bi trebala lakše dobivati status „ovlaštenog linijskog pomorskog prijevoza”.
(8)
Treba osigurati opću uporabu elektroničkog prijenosa podataka za sve službene postupke prijave što je prije moguće, a najkasnije do 1. lipnja 2015., na temelju međunarodnih standarda oblikovanih Konvencijom FAL, kad god je to moguće. Da bi se pojednostavio i ubrzao prijenos potencijalno vrlo velike količine informacija, za službeni postupak prijave mora se koristiti elektronički oblik kad god je to moguće. Unutar Unije, dostavljanje informacija na obrascima FAL u papirnatom obliku treba biti iznimka i mora se prihvaćati samo u ograničenom vremenskom razdoblju. Države članice se potiču da koriste administrativna sredstva, uključujući gospodarske poticaje, radi promicanja uporabe elektroničkog oblika. Zbog navedenih razloga, razmjena informacija između nadležnih tijela država članica mora se obavljati u elektroničkom obliku. Da bi se to omogućilo, elektronički sustavi moraju biti u što većoj mjeri i po mogućnosti u istom roku tehnički interoperabilni kako bi se osiguralo neometano funkcioniranje europskog prostora pomorskog prijevoza bez prepreka.
(9)
Sudionici u trgovini i prijevozu moraju imati mogućnost podnošenja standardiziranih informacija i dokumenata preko jedinstvenog elektroničkog prozora radi obavljanja službenog postupka prijave. Pojedini elementi podataka moraju se dostavljati samo jedanput.
(10)
Sustavi SafeSeaNet, uspostavljeni na nacionalnoj razini i na razini Unije, trebali bi pojednostaviti primanje, razmjenu i distribuciju informacija između pomorskih informacijskih sustava država članica. Da bi se pojednostavio pomorski prijevoz te smanjila administrativna opterećenja u pomorskom prijevozu, sustav SafeSeaNet mora biti interoperabilan s drugim sustavima Unije za službeni postupak prijave. Sustav SafeSeaNet mora se koristiti za dodatnu razmjenu informacija radi pojednostavnjivanja pomorskog prijevoza. Službeni postupak prijave u vezi s informacijama isključivo za nacionalne svrhe ne bi se trebao uvesti u sustav SafeSeaNet.
(11)
Pri donošenju novih mjera Unije, treba osigurati da države članice mogu održavati prijenos podataka u elektroničkom obliku, te da ne moraju upotrebljavati papirnate oblike.
(12)
Potpuna korist elektroničkog prijenosa podataka može se postići samo neometanom i učinkovitom komunikacijom između sustava SafeSeaNet, sustava e-Carina i elektroničkih sustava za unos i pozivanje podataka. U tu svrhu, da bi se ograničilo administrativno opterećenje, treba se poslužiti u prvom redu primjenjivim standardima.
(13)
Obrasci FAL redovito se ažuriraju. Zato se ova Direktiva mora odnositi na verziju tih obrazaca koja je trenutačno na snazi. Sve informacije koje se zahtijevaju u skladu s zakonodavstvom država članica, a koje nadilaze zahtjeve Konvencije FAL, moraju se dostaviti u obliku koji se temelji na standardima Konvencije FAL.
(14)
Ova Direktiva ne bi smjela utjecati na Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (9), Uredbu Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (10), Uredbu (EZ) br. 562/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o uspostavi Zakonika Zajednice o pravilima koja uređuju kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama) (11), ili na nacionalno zakonodavstvo u području granične kontrole za one države članice koje ne primjenjuju schengensku pravnu stečevinu, te na Uredbu (EZ) br. 450/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o Carinskom zakoniku Zajednice (Modernizirani Carinski zakonik) (12).
(15)
Radi standardiziranja elektroničkog prijenosa informacija i pojednostavnjivanja pomorskog prometa, države članice trebale bi proširiti uporabu elektroničkih sredstava prijenosa podataka prema odgovarajućem vremenskom rasporedu, te bi u suradnji s Komisijom trebale raspravljati o mogućnosti usklađivanja uporabe elektroničkih sredstava za prijenos podataka. U tu svrhu, treba razmotriti rad povjerenstva za upravljanje sustavom SafeSeaNet u vezi s izvedbenim planom SafeSeaNet, kada se donese, te konkretne zahtjeve u vezi s financiranjem i odgovarajućom dodjelom financijskih sredstava Unije za razvoj elektroničkog prijenosa podataka.
(16)
Brodovi koji plove između luka smještenih u carinskom području Unije trebali bi biti oslobođeni obveze slanja informacija iz obrazaca FAL, ako ne dolaze iz luke smještene izvan tog državnog područja ili iz slobodne zone koja podliježe nadzoru tipa I. prema carinskom zakonodavstvu, ni ne pristaju u toj luci ili zoni niti plove prema toj luci ili zoni, ne dovodeći u pitanje primjenjive pravne akte Unije i informacije koje mogu zatražiti države članice radi zaštite unutarnjeg reda i sigurnosti i primjene carinskih, fiskalnih, imigracijskih, ekoloških ili sanitarnih zakona.
(17)
Oslobođenja od administrativnog službenog postupka trebala bi se odobravati i na temelju tereta broda, ne samo na temelju njegova odredišta i/ili mjesta polaska. To je potrebno da bi se osiguralo da se dodatni službeni postupci za brodove koji su pristali u luci treće zemlje ili slobodne zone svedu na minimum. Komisija mora proučiti to pitanje u okviru izvješća Europskom parlamentu i Vijeću o funkcioniranju ove Direktive.
(18)
Treba uvesti novi privremeni obrazac da bi se uskladile informacije koje se zahtijevaju za prethodnu Deklaraciju o sigurnosnoj zaštiti, predviđenu Uredbom (EZ) br. 725/2004.
(19)
Zahtjevi za uporabu nacionalnog jezika često su prepreka razvoju mreže obalne plovidbe. Države članice moraju poduzeti sve mjere da pojednostave pismenu i usmenu komunikaciju u pomorskom prometu između država članica, u skladu s međunarodnom praksom, radi pronalaženja zajedničkih komunikacijskih sredstava.
(20)
Komisija bi trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s Prilogom ovoj Direktivi. Posebno je važno da Komisija tijekom pripremnih radnji obavlja odgovarajuća savjetovanja i na stručnoj razini.
(21)
Različiti pravni akti Unije kojima se zahtijeva, na primjer, službeni postupak prethodne obavijesti pri uplovljavanju u luku, kao što je Direktiva 2009/16/EZ, mogu određivati različite rokove za izvršavanje tih postupaka prethodne obavijesti. Komisija bi trebala ispitati mogućnost skraćivanja i usklađivanja tih rokova, pri čemu mora iskoristiti stalni napredak u obradi elektroničkih podataka u okviru izvješća Europskom parlamentu i Vijeću o funkcioniranju ove Direktive, koji bi prema potrebi trebao sadržavati zakonodavni prijedlog.
(22)
U okviru izvješća Europskom parlamentu i Vijeću o funkcioniranju ove Direktive, Komisija mora razmotriti koliko treba proširiti svrhu ove Direktive, naime pojednostavnjivanje administrativnih formalnosti za brodove koji dolaze u luke država članica i/ili odlaze iz tih luka, na državna područja u zaleđu tih luka, posebno na riječni prijevoz, radi bržeg i neometanog odvijanja pomorskog prometa u unutrašnjosti, te trajnog rješenja prometne gužve u morskim lukama i oko njih.
(23)
Budući da ciljeve ove Direktive, posebno usklađeno pojednostavnjivanje pomorskog prometa u cijeloj Uniji, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se zbog opsega i učinaka mjera, može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može poduzeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenom u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenom u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(24)
U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije, prenošenje direktive nije obvezno ako je to nepotrebno zbog geografskih razloga. Stoga zahtjevi predviđeni u ovoj Direktivi nisu bitni za države članice koje nemaju luke u koje mogu pristati brodovi obuhvaćeni ovom Direktivom.
(25)
Mjere određene u ovoj Direktivi pomažu u postizanju ciljeva Lisabonske agende.
(26)
Treba urediti pristup sustavu SafeSeaNet i drugim elektroničkim sustavima da bi se zaštitile poslovne i povjerljive informacije, ne dovodeći u pitanje mjerodavno pravo koje se odnosi na zaštitu poslovnih podataka te, u pogledu osobnih podataka, Direktivu 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom protoku takvih podataka (13), Uredbu (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (14). Države članice, te institucije i tijela Unije trebale bi obratiti posebnu pozornost na potrebu zaštite poslovnih i povjerljivih podataka odgovarajućim sustavima za nadzor pristupa.
(27)
U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (15), države članice se potiču da za vlastite potrebe i u interesu Unije sastavljaju i objavljuju vlastite tablice kojima prikazuju korelaciju između ove Direktive i mjera za prenošenje.
(28)
Radi jasnoće, Direktivu 2002/6/EZ trebalo bi zamijeniti ovom Direktivom,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Svrha je ove Direktive pojednostaviti i uskladiti administrativne postupke koji se primjenjuju u pomorskom prijevozu standardiziranjem elektroničkog prijenosa informacija i racionaliziranjem službenog postupka prijave.
2. Ova se Direktiva primjenjuje na službeni postupak prijave koji se primjenjuje na pomorski prijevoz za brodove koji uplovljavaju u luke smještene u državama članicama i isplovljavaju iz tih luka.
3. Ova se Direktiva ne primjenjuje na brodove oslobođene od službenog postupka prijave.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Direktive, primjenjuju se sljedeće definicije:
(a)
„službeni postupak prijave” znači informacije navedene u Prilogu, koje se moraju dostaviti u administrativne i postupovne svrhe, u skladu sa zakonodavstvom koje se primjenjuje u državi članici, kada brod dolazi u luku države članice ili odlazi iz te luke;
(b)
„Konvencija FAL” znači Konvencija IMO-a o olakšicama u međunarodnom pomorskom prometu, donesena 9. travnja 1965., kako je izmijenjena;
(c)
„obrasci FAL” znači standardizirani obrasci, kako je predviđeno u Konvenciji FAL;
(d)
„brod” znači svaki pomorski objekt (brod ili plovilo);
(e)
„SafeSeaNet” znači sustav Unije za razmjenu pomorskih informacija, kako je određeno u Direktivi 2002/59/EZ;
(f)
„elektronički prijenos podataka” znači proces prijenosa digitalno kodiranih informacija uporabom prilagodljivog strukturiranog formata koji se može izravno upotrebljavati za računalnu pohranu i obradu.
Članak 3.
Usklađivanje i koordinacija službenog postupka prijave
1. Svaka država članica poduzima mjere kako bi osigurala da se zahtjev za službeni postupak prijave u toj državi članici podnosi usklađeno i koordinirano.
2. Komisija u suradnji s državama članicama razvija mehanizme za usklađivanje i koordiniranje službenog postupka prijave unutar Unije.
Članak 4.
Obavijest prije uplovljavanja u luku
U skladu s posebnim odredbama o dostavljanju obavijesti, koje su predviđene u primjenjivim pravnim aktima Unije ili na temelju međunarodnih pravnih instrumenata koji se primjenjuju na pomorski promet i obvezujući su za države članice, uključujući odredbe o nadzoru osoba i roba, države članice osiguravaju da zapovjednik ili svaka druga osoba koju je brodar propisno ovlastio, prije uplovljavanja u luku smještenu u državi članici, nadležnom tijelu koje je odredila ta država članica dostavi obavijest s informacijama koje se zahtijevaju u skladu sa službenim postupkom prijave:
(a)
najmanje 24 sata unaprijed; ili
(b)
najkasnije u trenutku isplovljenja broda iz prethodne luke ako je trajanje putovanja manje od 24 sata; ili
(c)
ako luka pristajanja nije poznata ili se promijeni za vrijeme putovanja, čim te informacije budu dostupne.
Članak 5.
Elektronički prijenos podataka
1. Države članice dužne su prihvatiti službeni postupak prijave u elektroničkom obliku te prijenos podataka preko jedinstvenog prozora što je prije moguće, a u svakom slučaju najkasnije do 1. lipnja 2015.
Taj jedinstveni prozor, koji povezuje SafeSeaNet, e-Carinu i druge elektroničke sustave, mjesto je na kojem se, u skladu s ovom Direktivom, prijavljuju sve informacije jedanput, te se stavljaju na raspolaganje državama članicama.
2. Ne dovodeći u pitanje odgovarajući oblik naveden u Konvenciji FAL, oblik iz stavka 1. u skladu je s člankom 6.
3. Ako se službeni postupak prijave zahtijeva pravnim aktima Unije i u mjeri potrebnoj za dobro funkcioniranje jedinstvenog prozora, uspostavljenog u skladu sa stavkom 1., elektronički sustavi iz stavka 1. moraju biti interoperabilni, dostupni i kompatibilni sa sustavom SafeSeaNet, koji je uspostavljen u skladu s Direktivom 2002/59/EZ i, prema potrebi, s računalnim sustavima propisanima u Odluci br. 70/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2008. o kompjutoriziranom okružju za carinu i trgovinu (16).
4. Ne dovodeći u pitanje posebne odredbe o carini i graničnoj kontroli, navedene u Uredbi (EEZ) br. 2913/92 i u Uredbi (EZ) br. 562/2006, države članice moraju se savjetovati s gospodarskim subjektima te informirati Komisiju o napretku postignutom primjenom metoda određenih u Odluci br. 70/2008/EZ.
Članak 6.
Razmjena podataka
1. Države članice osiguravaju da informacije primljene u skladu sa službenim postupkom prijave koji je predviđen pravnim aktom Unije, budu dostupne u njihovim nacionalnim sustavima SafeSeaNet, te stavljaju na raspolaganje odgovarajuće dijelove tih informacija drugim državama članicama preko sustava SafeSeaNet. Ako država članica nije drukčije odredila, to se ne primjenjuje na informacije primljene u skladu s Uredbom (EEZ) br. 2913/92, Uredbom (EEZ) br. 2454/93, Uredbom (EZ) br. 562/2006 i Uredbom (EZ) br. 450/2008.
2. Države članice osiguravaju da informacije primljene u skladu sa stavkom 1. budu dostupne mjerodavnim nacionalnim tijelima na zahtjev.
3. Osnovni digitalni oblik poruka koje će se koristiti unutar nacionalnog sustava SafeSeaNet u skladu sa stavkom 1. određuje se u skladu s člankom 22.a Direktive 2002/59/EZ.
4. Države članice mogu osigurati odgovarajući pristup informacijama iz stavka 1. preko jedinstvenog nacionalnog prozora elektroničkim sustavom razmjene podataka ili preko nacionalnih sustava SafeSeaNet.
Članak 7.
Informacije na obrascima FAL
Države članice prihvaćaju obrasce FAL za obavljanje službenog postupka prijave. Države članice mogu prihvatiti da se informacije koje se zahtijevaju u skladu s pravnim aktom Unije dostavljaju u papirnatom obliku samo do 1. lipnja 2015.
Članak 8.
Povjerljivost
1. Države članice, u skladu s primjenjivim pravnim aktima Unije ili nacionalnim zakonodavstvom, poduzimaju potrebne mjere da osiguraju povjerljivost poslovnih i drugih povjerljivih informacija koje se razmjenjuju u skladu s ovom Direktivom.
2. Države članice posebno se brinu za zaštitu poslovnih podataka prikupljenih na temelju ove Direktive. U pogledu osobnih podataka, države članice osiguravaju usklađenost s Direktivom 95/46/EZ. Institucije i tijela Unije osiguravaju usklađenost s Uredbom (EZ) br. 45/2001.
Članak 9.
Izuzeća
Države članice osiguravaju da brodovi obuhvaćeni Direktivom 2002/59/EZ, koji plove između luka smještenih na državnom području Unije, ali koji ne dolaze iz luke smještene izvan tog državnog područja ili iz slobodne zone koja podliježe nadzoru tipa I. prema carinskom zakonodavstvu, ne pristaju u toj luci ili zoni niti plove prema toj luci ili zoni, budu oslobođeni obveze slanja informacija iz obrazaca FAL, ne dovodeći u pitanje primjenjive pravne akte Unije i mogućnost da države članice zatraže informacije iz obrazaca FAL iz točaka 1. do 6. u dijelu B Priloga ovoj Direktivi, koje su potrebne za zaštitu unutarnjeg reda i sigurnosti i za primjenu carinskih, fiskalnih, imigracijskih, ekoloških ili sanitarnih zakona.
Članak 10.
Postupak izmjene
1. Komisija može donijeti delegirane akte u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, u pogledu Priloga ovoj Direktivi, kako bi se uzele u obzir sve bitne promjene koje IMO uvodi u obrasce FAL. Te izmjene ne smiju imati učinak proširenja područja primjene ove Direktive.
2. Za delegirane akte iz ovog članka, primjenjuju se postupci navedeni u člancima 11., 12. i 13.
Članak 11.
Izvršavanje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 10. dodjeljuje se Komisiji za razdoblje od pet godina od 18. studenoga 2010. Komisija priprema izvješće u vezi s delegiranim ovlastima najkasnije 6 mjeseci prije završetka petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produžuje za jednaka razdoblja osim ako ga Europski parlament i Vijeće opozovu u skladu s člankom 12.
2. Čim donese delegirani akt, Komisija istodobno o tome izvješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji u skladu s uvjetima utvrđenima u člancima 12. i 13.
Članak 12.
Opoziv delegiranja
1. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 10.
2. Institucija koja je započela unutarnji postupak za odlučivanje o mogućem opozivu delegiranja ovlasti nastoji obavijestiti drugu instituciju i Komisiju u razumnom roku prije donošenja konačne odluke, pri čemu navodi delegirane ovlasti koje bi se mogle opozvati i moguće razloge za opoziv.
3. Odlukom o opozivu prestaje važiti delegiranje ovlasti navedeno u toj odluci. Ona stupa na snagu odmah ili na dan koji je u njoj naveden. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Odluka se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Članak 13.
Prigovor na delegirane akte
1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od 2 mjeseca od dana obavijesti.
Na zahtjev Europskog parlamenta ili Vijeća taj se rok može produžiti za 2 mjeseca.
2. Ako nakon isteka početnog dvomjesečnog roka od 2 mjeseca ili, ako je primjenjivo, produženog roka, ni Europski parlament ni Vijeće ne ulože prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije i stupa na snagu na dan koji je u njemu naveden.
Delegirani akt može se objaviti u Službenom listu Europske unije i stupiti na snagu prije isteka početnog dvomjesečnog roka ili, ako je primjenjivo, produženog roka, ako Europski parlament i Vijeće obavijeste Komisiju o svojoj namjeri da ne ulože prigovor.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće ulože prigovor na delegirani akt, on neće stupiti na snagu. Institucija koja ulaže prigovor dužna je navesti razloge za prigovor na delegirani akt.
Članak 14.
Prenošenje
1. Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 19. svibnja 2012. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba.
One primjenjuju te odredbe od 19. svibnja 2012.
Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takvo upućivanje. Države članice određuju načine tog upućivanja.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 15.
Izvješće
Komisija do 19. studenoga 2013. izvješćuje Europski parlament i Vijeće o funkcioniranju ove Direktive, te o:
(a)
mogućnosti proširenja pojednostavnjivanja, koje je uvela ova Direktiva, na prijevoz unutarnjim vodnim putovima;
(b)
usklađenosti riječnih informacijskih servisa s procesom elektroničkog prijenosa podataka iz ove Direktive;
(c)
napretku u usklađivanju i koordinaciji službenog postupka prijave koji je postignut u skladu s člankom 3.;
(d)
izvedivosti izbjegavanja ili pojednostavnjivanja službenog postupka za brodove koji pristaju u luci u trećoj zemlji ili slobodnoj zoni;
(e)
dostupnim podacima o prometu/kretanju brodova unutar Unije i/ili brodova koji pristaju u lukama trećih zemalja ili u slobodnim zonama.
Uz izvješće se prema potrebi prilaže zakonski prijedlog.
Članak 16.
Stavljanje izvan snage Direktive 2002/6/EZ
Direktiva 2002/6/EZ stavlja se izvan snage od 19. svibnja 2012. Svako upućivanje na direktivu koja je stavljena izvan snage tumači se kao upućivanje na ovu Direktivu.
Članak 17.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 20. listopada 2010.