ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 25. února 2011,
kterým se stanoví minimální požadavky na přeshraniční zpracování dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány podle směrnice 2006/123/ES Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu
(oznámeno pod číslem K(2011) 1081)
(Text s významem pro EHP)
(2011/130/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Poskytovatelé služeb, jejichž služby spadají do oblasti působnosti směrnice 2006/123/ES, musí být prostřednictvím jednotných kontaktních míst a elektronickými prostředky schopni splnit postupy a formality potřebné pro přístup k jejich činnostem a jejich výkonu. V mezích stanovených v čl. 5 odst. 3 směrnice 2006/123/ES se nadále mohou vyskytovat případy, kdy poskytovatelé služeb musí při plnění takových postupů a formalit předkládat originály dokumentů, ověřené kopie nebo ověřené překlady dokumentů. V takových případech může být nezbytné, aby poskytovatelé služeb předložili dokumenty elektronicky podepsané příslušnými orgány.
(2)
Přeshraniční využití zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení je usnadněno rozhodnutím Komise 2009/767/ES ze dne 16. října 2009, kterým se stanovují opatření pro usnadnění užití postupů s využitím elektronických prostředků prostřednictvím „jednotných kontaktních míst“ podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES o službách na vnitřním trhu (2), jež mimo jiné ukládá členským státům povinnost provést posouzení rizik před vyžádáním těchto elektronických podpisů od poskytovatelů služeb a stanoví pravidla pro přijímání zaručených elektronických podpisů založených na kvalifikovaném osvědčení členskými státy, ať již byly vytvořeny prostředky pro bezpečné vytváření podpisu, či ne. Rozhodnutí 2009/767/ES se však nezabývá formáty elektronických podpisů v dokumentech vydaných příslušnými orgány, které musí poskytovatelé služeb při plnění příslušných postupů a formalit předložit.
(3)
Vzhledem k tomu, že příslušné orgány v členských státech v současné době používají k elektronickému podepsání svých dokumentů různé formáty zaručených elektronických podpisů, mohou se přijímající členské státy, které musí tyto dokumenty zpracovat, v důsledku různých použitých formátů podpisu potýkat s technickými obtížemi. Aby mohli poskytovatelé služeb plnit postupy a formality elektronickou cestou i přes hranice, je nutné zajistit, aby členské státy při přijímání dokumentů elektronicky podepsaných příslušnými orgány z jiných členských států technicky podporovaly alespoň některé formáty zaručených elektronických podpisů. Definování určitého počtu zaručených elektronických podpisů, které mají být technicky podporovány přijímajícím členským státem, by umožnilo větší automatizaci a zlepšení přeshraniční interoperability elektronických postupů.
(4)
Členské státy, jejichž příslušné orgány používají jiné formáty elektronického podpisu, než jaké jsou běžně podporovány, mohly zavést ověřovací prostředky umožňující ověření těchto podpisů i za hranicemi. V takovém případě je nutné, aby informace o těchto nástrojích byly snadno přístupné (pokud potřebné informace nejsou obsaženy přímo v elektronických dokumentech, elektronických podpisech nebo nosičích elektronických dokumentů) tak, aby se přijímající členské státy mohly na tyto ověřovací nástroje spolehnout.
(5)
Toto rozhodnutí nemá vliv na stanovení toho, co představuje originál, ověřenou kopii nebo ověřený překlad ze strany členských států. Jeho cíl se omezuje na usnadnění ověřování elektronických podpisů, pokud jsou použity v originálech, ověřených kopiích nebo ověřených překladech, které mají poskytovatelé služeb předložit prostřednictvím jednotných kontaktních míst.
(6)
S cílem umožnit členským státům zavedení nezbytných technických nástrojů je vhodné, aby se toho rozhodnutí použilo od 1. srpna 2011.
(7)
Opatření tohoto rozhodnutí jsou v souladu se stanoviskem výboru pro směrnici o službách,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Referenční formát elektronických podpisů
1. Členské státy zavedou nezbytné technické prostředky, které jim umožní zpracování elektronicky podepsaných dokumentů, jež v rámci plnění postupů a formalit předkládají poskytovatelé služeb prostřednictvím jednotných kontaktních míst, jak je stanoveno v článku 8 směrnice 2006/123/ES, a které jsou podepsány příslušnými orgány jiných členských států pomocí zaručeného elektronického podpisu XML nebo CMS nebo PDF ve formátu BES nebo EPES, který je v souladu s technickými specifikacemi uvedenými v příloze.
2. Členské státy, jejichž příslušné orgány podepisují dokumenty uvedené v odstavci 1 za použití jiných formátů elektronických podpisů, než jsou uvedeny v odstavci 1, oznámí Komisi stávající možnosti ověření, které umožní ostatním členským státům ověřit obdržené elektronické podpisy online, bez poplatku a způsobem, který je srozumitelný pro nerodilé mluvčí, pokud požadované informace nejsou již zahrnuty v dokumentu, elektronickém podpise nebo nosiči elektronického dokumentu. Komise zpřístupní tyto informace všem členským státům.
Článek 2
Použití
Toto rozhodnutí se použije od 1. srpna 2011.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 25. února 2011.
32011D0130
L 053/66
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
25.02.2011.
ODLUKA KOMISIJE
od 25. veljače 2011.
o uspostavljanju minimalnih zahtjeva za prekograničnu obradu dokumenata koje elektronički potpisuju nadležna tijela prema Direktivi 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o uslugama na unutarnjem tržištu
(priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 1081)
(Tekst značajan za EGP)
(2011/130/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o uslugama na unutarnjem tržištu (1), a posebno njezin članak 8. stavak 3.
budući da:
(1)
Davatelji usluga čije usluge potpadaju pod područje primjene Direktive 2006/123/EZ moraju moći okončati, kroz jedinstvena mjesta kontakta i elektroničkim putem, postupke i formalnosti potrebne za pristup aktivnostima i njihovu provedbu. U granicama utvrđenim u članku 5. stavku 3. Direktive 2006/123/EZ još uvijek se mogu pojaviti slučajevi u kojima davatelji usluga moraju predati izvorne dokumente, ovjerene preslike ili ovjerene prijevode pri okončavanju takvih postupaka i formalnosti. U tim slučajevima davatelji usluga možda moraju predati dokumente koje su elektronički potpisala nadležna tijela.
(2)
Prekogranična uporaba naprednih elektroničkih potpisa koji su potkrijepljeni kvalificiranim certifikatom olakšana je Odlukom Komisije 2009/767/EZ od 16. listopada 2009. o uspostavljanju mjera kojima se olakšava uporaba postupaka na elektronički način kroz „jedinstvena mjesta kontakta” prema Direktivi 2006/123/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o uslugama na unutarnjem tržištu (2) kojom se, između ostalog, državama članicama određuje obveza provedbe procjena rizika prije no što od davatelja usluga zatraže navedene elektroničke potpise i uspostavljaju pravila sukladno kojima države članice prihvaćaju napredne elektroničke potpise na temelju kvalificiranih certifikata izrađenih sredstvima ili bez sredstava za sigurnu izradu potpisa. Međutim, Odlukom 2009/767/EZ ne uređuju se oblici elektroničkih potpisa u dokumentima koje izdaju nadležna tijela i koje davatelji usluga trebaju predati pri okončanju relevantnih postupaka i formalnosti.
(3)
Budući da nadležna tijela u državama članicama trenutačno koriste različite oblike naprednih elektroničkih potpisa za elektroničko potpisivanje svojih dokumenata, države članice primateljice koje moraju obraditi navedene dokumente mogu biti suočene s tehničkim poteškoćama zbog raznolikosti oblika potpisa u uporabi. Kako bi davatelji usluga mogli okončati svoje postupke i formalnosti preko granice u elektroničkom obliku, potrebno je osigurati da države članice mogu tehnički podržati barem izvjestan broj oblika naprednog elektroničkog potpisa kada od nadležnih tijela iz drugih država članica zaprime elektronički potpisane dokumente. Definiranjem broja oblika naprednog elektroničkog potpisa koje država članica primateljica treba tehnički podržati omogućila bi se veća automatizacija i poboljšanje prekograničnoga međudjelovanja elektroničkih postupaka.
(4)
Države članice čija nadležna tijela koriste drukčije oblike elektroničkog potpisa od opće prihvaćenih možda primjenjuju sredstva potvrđivanja koja omogućuju provjeru njihovih potpisa i preko granica. Ako je to slučaj i kako bi se države članice primateljice mogle osloniti na navedene alate potvrđivanja, potrebno je staviti na raspolaganje informacije o navedenim alatima na lako dostupan način, osim ako su potrebne informacije izravno uključene u elektroničku dokumentaciju, elektroničke potpise ili zapise elektroničkih dokumenata.
(5)
Ova Odluka ne utječe na odluku država članica o tome što čini izvornik, ovjerenu presliku ili ovjereni prijevod. Njezin je cilj ograničen na olakšavanje provjere elektroničkih potpisa ako se koriste u izvornicima, ovjerenim preslikama ili ovjerenim prijevodima koje davatelji usluga trebaju dostaviti putem jedinstvenog mjesta kontakta.
(6)
Kako bi se državama članicama omogućilo uvođenje potrebnih tehničkih alata, primjereno je da se ova Odluka primjenjuje od 1. kolovoza 2011.
(7)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za direktivu o uslugama,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Referentni oblik za elektroničke potpise
1. Države članice uspostavljaju potrebna tehnička sredstva koja im omogućuju obradu elektronički potpisanih dokumenata koje davatelji usluga dostavljaju u okviru okončanja postupaka i formalnosti kroz jedinstvena mjesta kontakta kako je predviđeno člankom 8. Direktive 2006/123/EZ i koje su nadležna tijela drugih država članica potpisala XML, CMS ili PDF naprednim elektroničkim potpisom u BES ili EPES formatu koji je u skladu s tehničkim specifikacijama određenim u Prilogu.
2. Države članice čija nadležna tijela potpisuju dokumente iz stavka 1. koristeći druge oblike elektroničkih potpisa osim onih navedenih u istom stavku obavješćuju Komisiju o postojećim mogućnostima potvrđivanja koje drugim državama članicama omogućuju potvrđivanje zaprimljenih elektroničkih potpisa online, besplatno i na način koji je razumljiv neizvornim govornicima, osim ako su potrebne informacije već uključene u dokument, u elektronički potpis ili u zapis elektroničkog dokumenta. Komisija će navedene informacije staviti na raspolaganje svim državama članicama.
Članak 2.
Primjena
Ova se Odluka primjenjuje od 1. kolovoza 2011.
Članak 3.
Adresati
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 25. veljače 2011.