ROZHODNUTÍ PŘEDSEDY EVROPSKÉ KOMISE
ze dne 13. října 2011
o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže
(Text s významem pro EHP)
(2011/695/EU)
PŘEDSEDA EVROPSKÉ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru,
s ohledem na jednací řád Komise (1), a zejména na článek 22 uvedeného řádu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V rámci systému pro prosazování právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže vytvořeném podle Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) Komise zkoumá a rozhoduje o případech správním rozhodnutím, jež podléhá soudnímu přezkoumání ze strany Soudního dvora Evropské unie (dále jen „Soudní dvůr“).
(2)
Komise je povinna provádět svá řízení ve věcech hospodářské soutěže spravedlivě, nestranně a objektivně a musí zajistit dodržování procesních práv dotyčných stran, jak jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (2), nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování) (3), nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (4) a v nařízení Komise (ES) č. 802/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků (5), jakož i v judikatuře Soudního dvora. Zejména právo dotyčných stran být vyslechnuty před přijetím jim určeného individuálního rozhodnutí, které by se jich mohlo nepříznivě dotknout, je základním právem práva Evropské unie uznaným Listinou základních práv, a zejména článkem 41 této listiny (6).
(3)
V zájmu zajištění účinného uplatňování procesních práv dotyčných stran, jiných zúčastněných stran ve smyslu čl. 11 písm. b) nařízení (ES) č. 802/2004 (jiné zúčastněné strany), stěžovatelů ve smyslu čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (stěžovatelé) a osoby jiné než osoby uvedené v článcích 5 a 11 (ES) č. 773/2004 a třetí osoby ve smyslu článku 11 nařízení (ES) č. 802/2004 („třetí osoby“) účastnících se řízení ve věcech hospodářské soutěže by odpovědnost za dohled nad dodržováním těchto práv měla být svěřena nezávislé osobě, která má zkušenosti v oblasti hospodářské soutěže a jejíž bezúhonnost přispívá k objektivitě, průhlednosti a účinnosti těchto řízení.
(4)
Komise v roce 1982 pro tyto účely zřídila funkci úředníka pro slyšení, provedla její revizi v rozhodnutí Komise 94/810/ESUO, ES ze dne 12. prosince 1994 o mandátu úředníků pro slyšení v řízeních před Komisí ve věcech hospodářské soutěže (7) a v rozhodnutí Komise 2001/462/ES, ESUO ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (8). V současnosti je nezbytné vyjasnit a dále posílit úlohu úředníka pro slyšení a přizpůsobit mandát úředníka pro slyšení s ohledem na vývoj, k němuž došlo v právních předpisech Unie v oblasti hospodářské soutěže.
(5)
Funkce úředníka pro slyšení byla obecně vnímána jako důležitý příspěvek k řízením před Komisí ve věcech hospodářské soutěže z důvodu nezávislosti a odbornosti, jež úředník pro slyšení do těchto řízení vnesl. Aby se zajistila trvalá nezávislost úředníka pro slyšení na generálním ředitelství pro hospodářskou soutěž, měl by být ze správních důvodů přiřazen ke členu Komise se zvláštní odpovědností za hospodářskou soutěž.
(6)
Úředník pro slyšení by měl být jmenován podle pravidel stanovených ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie. Podle těchto pravidel lze uvažovat i o kandidátech, kteří nejsou úředníky Komise. Jmenování, odvolávání a přeložení úředníků pro slyšení by mělo být zajištěno transparentním způsobem.
(7)
Komise může jmenovat jednoho či více úředníků pro slyšení a měla by jim zajistit jejich podpůrný tým. Pokud úředník pro slyšení při výkonu svých funkcí zjistí střet zájmů, měl by se v daném případě zdržet konání. Pokud úředník pro slyšení nemůže konat, měl by jeho úlohu převzít jiný úředník pro slyšení.
(8)
Úředník pro slyšení by měl postupovat jako nezávislý rozhodčí, jenž usiluje o vyřešení problémů ovlivňujících účinný výkon procesních práv dotyčných stran, jiných zúčastněných stran, stěžovatelů či zúčastněných třetích osob v případě, že tyto problémy nelze vyřešit předchozími kontakty se službami Komise, které jsou odpovědné za vedení řízení ve věcech hospodářské soutěže, jež tato procesní práva musí dodržovat.
(9)
Mandát úředníka pro slyšení v řízení ve věcech hospodářské soutěže by měl být stanoven takovým způsobem, aby byl v průběhu celého řízení zaručen účinný výkon procesních práv v průběhu celého řízení před Komisí podle článků 101 a 102 Smlouvy a nařízení (ES) č. 139/2004, zvláště práva na slyšení.
(10)
V zájmu posílení této úlohy by úředníku pro slyšení měla být přidělena funkce zaručující účinný výkon procesních práv podniků a sdružení podniků v souvislosti s vyšetřovacími pravomocemi Komise podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003, jakož i podle článku 14 nařízení (ES) č. 139/2004, jež zmocňuje Komisi k ukládání pokut podnikům a sdružením podniků. Úředníku pro slyšení by měly být přiděleny rovněž zvláštní funkce během této vyšetřovací fáze v souvislosti s žádostmi o zachování profesního tajemství, s právem odmítnout výpověď, s lhůtami pro odpověď na rozhodnutí vyžadující informace podle čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003, jakož i s ohledem na právo podniků a sdružení podniků, na které se vztahují vyšetřovací opatření Komise podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003, obdržet informace o svém procesním postavení, zejména o tom, zda se jich vyšetřování týká, a pokud se jich vyšetřování týká, o předmětu a účelu tohoto vyšetřování. Při posuzování požadavků činěných ve spojitosti s právem odmítnout výpověď může úředník pro slyšení zvážit, zda podniky nevznášejí jasně nepodložené žádosti o ochranu pouze z taktických důvodů oddalování.
(11)
Úředník pro slyšení by měl být schopen usnadnit vyřešení otázky, zda se na určitý dokument vztahuje profesní tajemství. Pokud podnik či sdružení podniků, jež žádost o zachování profesního tajemství podalo, souhlasí, bude úředníku pro slyšení za tímto účelem dovoleno prověřit dotyčný dokument a učinit vhodné doporučení s odkazem na použitelnou judikaturu Soudního dvora.
(12)
K odpovědnosti úředníka pro slyšení by mělo náležet rozhodnutí, zda třetí osoba prokazuje dostatečný zájem o slyšení. U sdružení spotřebitelů, která žádají o slyšení, by se měl obecně předpokládat dostatečný zájem, jestliže se řízení týká výrobků nebo služeb užívaných konečnými spotřebiteli nebo výrobků nebo služeb, které představují přímé vstupy pro tyto výrobky nebo služby.
(13)
Úředník pro slyšení by měl rozhodnout, zda připustit stěžovatele nebo třetí zúčastněné osoby k ústnímu slyšení, a to na základě zvážení jejich možného příspěvku k objasnění důležitých skutečností případu.
(14)
Právo dotyčných stran na slyšení před vynesením konečného rozhodnutí, které se jich nepříznivě dotkne, je jim zaručeno jejich právem na písemnou odpověď na předběžné stanovisko Komise, jak je stanoveno v prohlášení o námitkách, a jejich právem přednést své důvody při ústním slyšení, pokud o to požádají. V zájmu účinného výkonu těchto práv mají strany, kterým bylo prohlášení o námitkách určeno, právo na přístup k vyšetřovacímu spisu Komise.
(15)
V zájmu zaručení účinného výkonu práv na obhajobu stran, jimž bylo určeno prohlášení o námitkách, by k odpovědnosti úředníka pro slyšení mělo náležet zajistit vyřešení sporů týkajících se přístupu ke spisu či ochrany obchodních tajemství a dalších důvěrných informací mezi těmito stranami a generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž. Ve výjimečných případech může úředník pro slyšení přerušit lhůtu, ve které by měl určitý adresát prohlášení o námitkách na toto prohlášení odpovědět, až do vyřešení sporu o přístup ke spisu, pokud by adresát nebyl s to odpovědět v dané lhůtě a její prodloužení by v daném okamžiku nepředstavovalo odpovídající řešení.
(16)
V zájmu zaručení účinného výkonu procesních práv při současném respektování zájmů důvěrnosti by úředník pro slyšení měl být případně schopen nařídit zvláštní opatření upravující přístup ke spisu Komise. Úředník pro slyšení by měl mít zejména pravomoc rozhodnout, že části spisu budou straně požadující přístup zpřístupněny omezeným způsobem, například tím, že omezí množství či kategorie osob disponujících přístupem a použití zpřístupněných informací.
(17)
Úředník pro slyšení by měl být odpovědný za rozhodování o žádostech o prodloužení lhůt stanovených pro odpověď na prohlášení o námitkách, dodatečné prohlášení o námitkách či dopis o skutečnostech nebo lhůtu, během níž jiné zúčastněné strany, stěžovatelé nebo třetí zúčastněné osoby mohou vznášet připomínky v případě neshody mezi některou z těchto osob a generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž.
(18)
Úředník pro slyšení by měl podporovat efektivitu ústního slyšení mezi jiným pomocí všech vhodných přípravných opatření, včetně včasného rozeslání předběžného seznamu účastníků a předběžného programu.
(19)
Ústní slyšení umožňuje stranám, jimž Komise zaslala prohlášení o námitkách, a jiným zúčastněným stranám další výkon jejich práva na slyšení tím, že ústně přednesou své důvody před Komisí, která by měla být zastoupena generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž, jakož i jinými službami, jež přispívají k další přípravě rozhodnutí, jež má Komise přijmout. Ústní slyšení by mělo poskytnout další příležitost zajistit, že dojde k co největšímu objasnění všech relevantních skutečností - ať jsou, nebo nejsou pro dotyčné strany příznivé, včetně skutkových okolností souvisejících se závažností a trváním údajného protiprávního jednání. Ústní slyšení by mělo stranám rovněž umožnit přednést jejich důvody týkající se skutečností, jež mohou být důležité v souvislosti s možným uložení pokut.
(20)
Za účelem zlepšení efektivity ústního slyšení může úředník pro slyšení povolit stranám, jimž bylo určeno prohlášení o námitkách, jiným zúčastněným stranám, stěžovatelům, dalším osobám pozvaným ke slyšení, službám Komise a orgánům členských států klást během slyšení otázky. Ústní slyšení by nemělo být veřejné, aby se zaručilo, že se všichni účastníci mohou vyjadřovat svobodně. Informace sdělené během ústního slyšení by se proto měly použít výhradně k účelu soudních a/nebo správních řízení, kterými se provádí články 101 a 102 Smlouvy. V případě oprávněnosti ochrany obchodního tajemství či jiných důvěrných informací by úředník pro slyšení měl mít možnost vyslechnout osoby na uzavřeném zasedání.
(21)
Strany řízení, jež nabídnou závazky podle článku 9 nařízení (ES) č. 1/2003, jakož i strany, jež se účastní postupu při narovnání v případech kartelů podle článku 10a nařízení (ES) č. 773/2004, by měly mít možnost obrátit se na úředníka pro slyšení v souvislosti s účinným výkonem svých procesních práv.
(22)
Úředník pro slyšení by měl informovat o dodržování účinného výkonu procesních práv během celého řízení ve věcech hospodářské soutěže. Úředník pro slyšení by měl kromě toho a vedle své zpravodajské funkce být schopen vznášet připomínky k dalšímu postupu a objektivitě řízení, a tím přispívat k zajištění toho, aby řízení ve věcech hospodářské soutěže byla uzavřena na základě věcného posouzení všech relevantních skutečností.
(23)
Při sdělování informací o fyzických osobách by úředník pro slyšení měl věnovat zvláště pozornost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (9).
(24)
Rozhodnutí 2001/462/ES, ESUO by mělo být zrušeno,
ROZHODL TAKTO:
KAPITOLA 1
ÚLOHA, JMENOVÁNÍ A POVINNOSTI ÚŘEDNÍKA PRO SLYŠENÍ
Článek 1
Úředník pro slyšení
1. U řízení ve věcech hospodářské soutěže je jmenován jeden či více úředníků pro slyšení, jejichž pravomoci a funkce jsou stanoveny v tomto rozhodnutí.
2. Úředník pro slyšení zaručí účinný výkon procesních práv během celého řízení před Komisí ve věcech hospodářské soutěže pro provádění článků 101 a 102 Smlouvy a podle nařízení (ES) č. 139/2004 (dále jen „řízení ve věcech hospodářské soutěže“).
Článek 2
Jmenování, odvolání a zastupování
1. Úředníka pro slyšení jmenuje Komise. Toto jmenování se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Každé přerušení, odvolání nebo přeložení úředníka pro slyšení je předmětem odůvodněného rozhodnutí Komise. Toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Úředník pro slyšení se přiřazuje z administrativních důvodů ke členu Komise se zvláštní odpovědností za otázky hospodářské soutěže (dále jen „příslušný člen Komise“).
3. Pokud není úředník pro slyšení schopen konat, převezme jeho úlohu jiný úředník pro slyšení. Pokud žádný úředník pro slyšení není schopen konat, jmenuje příslušný člen Komise po konzultaci úředníka pro slyšení případně jiného příslušného úředníka Komise, který se neúčastní v daném případě, aby vykonával povinnosti úředníka pro slyšení.
4. V případě skutečného či možného střetu zájmů se úředník pro slyšení zdrží konání v daném případě. Odstavec 3 se použije.
Článek 3
Způsob fungování
1. Při výkonu svých funkcí koná úředník pro slyšení nezávisle.
2. Při výkonu svých funkcí dbá úředník pro slyšení na nutnost účinného uplatňování pravidel hospodářské soutěže v souladu s platnými právními předpisy Unie a zásadami stanovenými Soudním dvorem.
3. Při výkonu svých funkcí má úředník pro slyšení přístup k jakýmkoli spisům souvisejícím s řízením před Komisí ve věcech hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy a podle nařízení (ES) č. 139/2004.
4. Úředník pro slyšení je informován ředitelem, který na generálním ředitelství pro hospodářskou soutěž odpovídá za vyšetřování případu (dále jen „odpovědný ředitel“), o vývoji řízení.
5. Úředník pro slyšení může příslušnému členu Komise předkládat své připomínky k jakékoli otázce vyplývající z jakéhokoli řízení Komise ve věcech hospodářské soutěže.
6. Pokud úředník pro slyšení předloží příslušnému členu Komise odůvodněná doporučení nebo učiní rozhodnutí stanovená v tomto rozhodnutí, poskytne úředník pro slyšení kopii těchto dokumentů odpovědnému řediteli a právní službě Komise.
7. S každým problémem týkajícím se účinného výkonu procesních práv dotyčných stran, jiných zúčastněných stran ve smyslu čl. 11 písm. b) nařízení (ES) č. 802/2004 (dále jen „jiné zúčastněné strany“), stěžovatelů ve smyslu čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 (dále jen „stěžovatel“) a zúčastněných třetích osob ve smyslu článku 5 tohoto rozhodnutí, jež se účastní v těchto řízeních, se tyto osoby obrátí nejprve na Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž. Pokud nedojde k vyřešení daného problému, je možné jej předložit úředníku pro slyšení k nezávislému přezkumu. Žádosti týkající se opatření, na něž se vztahuje lhůta, musí být vzneseny včas v původní lhůtě.
KAPITOLA 2
VYŠETŘOVÁNÍ
Článek 4
Procesní práva během vyšetřovací fáze
1. Úředník pro slyšení zaručí účinný výkon procesních práv, jež vznikají v souvislosti s výkonem vyšetřovacích pravomocí Komise podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003 a v řízeních, která mohou vyústit v uložení pokut podle článku 14 nařízení (ES) č. 139/2004.
2. S výhradou čl. 3 odst. 7 má úředník pro slyšení tyto funkce:
a)
Podniky či sdružení podniků mohou požádat úředníka o slyšení o prozkoumání žádostí, aby dokument, který si Komise vyžádala při výkonu pravomocí jí svěřených podle článků 18, 20 nebo 21 nařízení (ES) č. 1/2003, při inspekcích podle článku 13 nařízení (ES) č. 139/2004 nebo v rámci vyšetřovacích opatření v řízeních, jež mohou vyústit v uložení pokut podle článku 14 nařízení (ES) č. 139/2004, a který byl Komisi odepřen, byl chráněn profesním tajemstvím ve smyslu judikatury Soudního dvora. Úředník pro slyšení může záležitost přezkoumat, pouze pokud mu podnik či sdružení podniků, jež předkládá žádost, dovolí nahlédnout do informací, u nichž požaduje ochranu profesního tajemství, jakož i do souvisejících dokumentů, jež úředník pro slyšení považuje ke svému přezkumu za nezbytné. Aniž by odhalil obsah potencionálně důvěrného dokumentu, sdělí úředník pro slyšení odpovědnému řediteli a dotyčnému podniku či sdružení podniků svůj předběžný názor a může podniknout vhodné kroky vedoucí ke vzájemně přijatelnému řešení. Pokud se nedospěje k žádnému řešení, může úředník pro slyšení zformulovat odůvodněné doporučení příslušnému členu Komise, aniž by odhalil potencionálně důvěrný obsah dokumentu. Strana, jež žádost předložila, obdrží kopii tohoto doporučení.
b)
Pokud adresát žádosti o informace podle čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003 odmítne odpovědět na dotaz obsažený v takové žádosti a odvolá se přitom na právo odmítnout výpověď stanovené judikaturou Soudního dvora, je možné se po přijetí žádosti ve stanovené lhůtě obrátit v této věci na úředníka pro slyšení. Ve vhodných případech a s ohledem na nutnost vyhnout se zbytečnému prodlužování řízení může úředník pro slyšení učinit odůvodněné doporučení týkající se uplatnitelnosti práva odmítnout výpověď a informovat odpovědného ředitele o svých závěrech, jež je třeba zohlednit v případě každého následného rozhodnutí podle čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003. Adresát žádosti obdrží kopii odůvodněného doporučení.
c)
Pokud adresát rozhodnutí, kterým jsou požadovány informace podle čl. 18 odst. 3 nařízení (ES) č. 1/2003, má zato, že lhůta stanovená pro jeho odpověď je příliš krátká, může se včas před vypršením původně stanovené lhůty obrátit na úředníka pro slyšení. S přihlédnutím k délce a složitosti žádosti o informace a nárokům vyšetřování rozhodne úředník pro slyšení o případném prodloužení lhůty.
d)
Podniky či sdružení podniků, na něž se vztahují vyšetřovací opatření Komise podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003, mají právo na informace o svém procesním postavení, zejména o tom, zda se jich vyšetřování týká, a pokud se jich vyšetřování týká, o předmětu a účelu tohoto vyšetřování. Pokud se takový podnik či sdružení podniků domnívá, že je generální ředitelství pro hospodářskou soutěž o jeho procesním postavení patřičně neinformovalo, mohou se obrátit na úředníka pro slyšení, aby záležitost vyřešil. Úředník pro slyšení rozhodne, že generální ředitelství pro hospodářskou soutěž podniku či sdružení podniků, jež podaly žádost, sdělí jeho procesní postavení. Toto rozhodnutí se sdělí podniku či sdružení podniků, jež žádost podalo.
KAPITOLA 3
ŽÁDOSTI O SLYŠENÍ
Článek 5
Třetí zúčastněné osoby
1. Žádosti o slyšení jiných osob než osob uvedených v článcích 5 a 11 (ES) č. 773/2004 a třetích osob ve smyslu článku 11 nařízení (ES) č. 802/2004 („třetí osoby“) se podávají v souladu s čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 a článkem 16 nařízení (ES) č. 802/2004. Žádosti se podávají písemnou formou a obsahují vysvětlení žadatelova zájmu na výsledku řízení.
2. Po konzultaci odpovědného ředitele úředník pro slyšení rozhodne, zda mají být slyšeny třetí strany. Při posuzování, zda třetí osoba prokázala dostatečný zájem, dbá úředník pro slyšení na to, zda a v jaké míře je žadatel dostatečně dotčen postupem, který je předmětem řízení ve věcech hospodářské soutěže, nebo zda žadatel splňuje požadavky čl. 18 odst. 4 nařízení (ES) č. 139/2004.
3. Pokud úředník pro slyšení dospěl k názoru, že žadatel neprojevil dostatečný zájem o slyšení, sdělí žadateli písemně důvody svého názoru. Stanoví se lhůta, během které žadatel může písemně vyjádřit své názory. Pokud žadatel vyjádří písemně své názory ve lhůtě stanovené úředníkem pro slyšení a předložené písemné vyjádření nebude mít za následek odlišné posouzení, uvede se nález v odůvodněném rozhodnutí, které se žadateli oznámí.
4. Úředník pro slyšení informuje strany řízení ve věcech hospodářské soutěže o identitě zúčastněných třetích osob, jež projevily zájem o slyšení, od okamžiku zahájení řízení podle čl. 11 odst. 6 nařízení (ES) č. 1/2003 nebo podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 139/2004 s výjimkou případů, v nichž by takový krok způsobil osobě nebo podniku značnou újmu.
Článek 6
Právo na ústní slyšení; účast stěžovatelů a třetích osob na ústním slyšení
1. Na žádost stran, jimž Komise zaslala prohlášení o námitkách, nebo jiných zúčastněných stran provede úředník pro slyšení ústní slyšení tak, aby tyto strany mohly dále rozvinout své písemné připomínky.
2. Úředník pro slyšení může případně a po konzultaci odpovědného ředitele rozhodnout, že stěžovatelům a třetím zúčastněným osobám ve smyslu článku 5 dá příležitost k vyjádření jejich stanoviska při ústním slyšení stran, pro něž bylo vydáno prohlášení o námitkách, za podmínky, že o to požádají ve svých písemných připomínkách. Úředník pro slyšení může také přizvat zástupce orgánů pro hospodářskou soutěž z třetích zemí, aby se zúčastnili ústního slyšení jako pozorovatelé v souladu s dohodami uzavřenými mezi Unií a třetími zeměmi.
KAPITOLA 4
PŘÍSTUP KE SPISU, DŮVĚRNOST A OBCHODNÍ TAJEMSTVÍ
Článek 7
Přístup ke spisu a přístup k dokumentům a informacím
1. Pokud strana, jež uplatnila své právo na přístup ke spisu, má důvod se domnívat, že Komise má ve svém držení dokumenty, které jí nebyly zpřístupněné, a že uvedené dokumenty jsou nezbytné pro řádný výkon práva na slyšení, může úředníku pro slyšení podat odůvodněnou žádost o přístup k těmto dokumentům, s výhradou čl. 3 odst. 7.
2. S výhradou čl. 3 odst. 7 mohou jiné zúčastněné strany, stěžovatelé a třetí zúčastněné osoby ve smyslu článku 5 podat odůvodněnou žádost úředníku pro slyšení za těchto okolností:
a)
Jiné zúčastněné strany, jež mají důvod se domnívat, že nebyly informovány o námitkách určených oznamujícím stranám v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 802/2004.
b)
Stěžovatel, jemuž Komise oznámila svůj záměr zamítnout stížnost podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004, a který má důvod se domnívat, že Komise má ve svém držení dokumenty, které mu nebyly zpřístupněné, a že uvedené dokumenty jsou nezbytné pro řádný výkon jeho práv v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004.
c)
Stěžovatel, který má za to, že neobdržel kopii nedůvěrného znění prohlášení o námitkách v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 nebo že kopie nedůvěrného znění prohlášení o námitkách nebyla vytvořena způsobem, který umožňuje účinný výkon jeho práv, s výjimkou případů, na které se vztahuje postup při narovnání.
d)
Třetí zúčastněná osoba ve smyslu článku 5 tohoto rozhodnutí, jež má důvod se domnívat, že nebyla informována o povaze a předmětu řízení v souladu s čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 a čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 802/2004. Totéž platí pro stěžovatele v případě, na který se vztahuje postup při narovnání, jenž má důvod se domnívat, že nebyl informován o povaze a předmětu řízení v souladu s čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004.
3. Úředník pro slyšení přijme odůvodněné rozhodnutí ohledně jemu adresované žádosti podle odstavce 1 nebo 2 a toto rozhodnutí sdělí osobě, která žádost podala, a každé další osobě, jíž se řízení týká.
Článek 8
Obchodní tajemství a jiné důvěrné informace
1. Pokud má Komise v úmyslu zveřejnit informace, jež mohou představovat obchodní tajemství, nebo jiné důvěrné informace týkající se jakéhokoli podniku či osoby, musí prostřednictvím Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž tento podnik či osoby písemně informovat o svém úmyslu a jeho důvodech. Bude stanovena lhůta, v níž dotyčný podnik či osoba mohou předložit jakékoli písemné připomínky.
2. Pokud dotyčný podnik či osoba nesouhlasí se zveřejněním informací, může se v této věci obrátit na úředníka pro slyšení. Pokud úředník pro slyšení shledá, že informace zveřejněna být může, neboť nepředstavuje obchodní tajemství či jinou důvěrnou informaci, nebo protože existuje převládající zájem na jejím zveřejnění, uvede toto zjištění v odůvodněném rozhodnutí, jež oznámí dotyčnému podniku či osobě. V rozhodnutí se stanoví den, po němž bude informace zveřejněna. Tento den nesmí být stanoven na dříve než jeden týden ode dne oznámení.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně i na sdělení informací jejich zveřejněním v Úředním věstníku Evropské unie.
4. V zájmu vyvážení účinného výkonu práv stran na obhajobu s oprávněným zájmem na důvěrnosti může úředník pro slyšení případně rozhodnout, že části spisu, které jsou nezbytné pro výkon práv stran na obhajobu, budou zpřístupněny straně dožadující se přístupu omezeným způsobem, jehož podrobnosti určí úředník pro slyšení.
KAPITOLA 5
PRODLOUŽENÍ LHŮT
Článek 9
Žádosti o prodloužení lhůt
1. Pokud se adresát prohlášení o námitkách domnívá, že lhůta stanovená pro jeho odpověď na prohlášení o námitkách je příliš krátká, může požádat o prodloužení této lhůty prostřednictvím odůvodněné žádosti adresované odpovědnému řediteli. Tato žádost musí být podána včas před uplynutím původní lhůty v řízeních podle článků 101 a 102 Smlouvy a nejméně pět dní před uplynutím původní lhůty v řízeních podle nařízení (ES) č. 139/2004. Pokud dané žádosti není vyhověno nebo adresát prohlášení o námitkách, který podal žádost, nesouhlasí s délkou poskytnutého prodloužení, může se před uplynutím původní lhůty v této věci obrátit na úředníka pro slyšení s žádostí o přezkum. Po konzultaci odpovědného ředitele rozhodne úředník pro slyšení, zda prodloužení lhůty je nezbytné pro to, aby adresát prohlášení o námitkách mohl účinně vykonávat své právo na slyšení, přičemž také zohlední nutnost vyhnout se zbytečnému prodlužování řízení. V řízeních podle článků 101 a 102 Smlouvy zohlední úředník pro slyšení mimo jiné toto:
a)
rozsah a náročnost spisu;
b)
zda měl adresát prohlášení o námitkách, který podal žádost, předem přístup k informacím;
c)
každou další objektivní překážku, s níž se může setkat adresát prohlášení o námitkách, který podal žádost, při vznášení svých připomínek.
Pro účely posuzování prvního pododstavce písm. a) může být vzato v úvahu množství protiprávního jednání, údajné trvání protiprávního jednání, rozsah a počet dokumentů a rozsah a složitost odborných studií.
2. Pokud se jiné zúčastněné strany, stěžovatel či třetí zúčastněná osoba ve smyslu článku 5 domnívá, že lhůta pro vyjádření svých názorů je příliš krátká, může usilovat o prodloužení této lhůty prostřednictvím odůvodněné žádosti adresované včas před uplynutím původní lhůty odpovědnému řediteli. Pokud žádosti není vyhověno, nebo jiná zúčastněná strana, stěžovatel nebo třetí zúčastněná osoba s tímto rozhodnutím nesouhlasí, může se v této věci obrátit na úředníka pro slyšení se žádostí o přezkum. Po konzultaci odpovědného ředitele rozhodne úředník pro slyšení, zda poskytne prodloužení lhůty.
KAPITOLA 6
ÚSTNÍ SLYŠENÍ
Článek 10
Organizace a fungování
1. Úředník pro slyšení organizuje a vede slyšení upravená v ustanoveních provádějících články 101 a 102 Smlouvy a nařízení Rady (ES) č. 139/2004.
2. Ústní slyšení jsou vedena úředníkem pro slyšení zcela nezávisle.
3. Úředník pro slyšení zajišťuje řádné provádění slyšení a přispívá k objektivitě samotného slyšení a jakéhokoli následně přijatého rozhodnutí.
4. Úředník pro slyšení zajistí, aby ústní slyšení poskytlo adresátům prohlášení o námitkách, jiným zúčastněným stranám, jakož i stěžovatelům a třetím zúčastněným osobám ve smyslu článku 5, jež byly připuštěny k ústnímu slyšení, dostatečnou příležitost k rozvinutí jejich názorů k předběžným zjištěním Komise.
Článek 11
Příprava ústního slyšení
1. Úředník pro slyšení zodpovídá za přípravu ústního slyšení a za tímto účelem podnikne veškerá nezbytná opatření. V zájmu zajištění řádné přípravy ústního slyšení může úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele osobám pozvaným ke slyšení předem rozeslat seznam otázek, k nimž se mohou vyjádřit. Úředník pro slyšení může osobám pozvaným ke slyšení rovněž naznačit hlavní oblasti diskuze se zvláštním ohledem na skutečnosti a otázky, na které si adresát prohlášení o námitkách, který požádal o ústní slyšení, přeje upozornit.
2. Za tímto účelem a v zájmu přípravy samotného slyšení se úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele může setkat s osobami pozvanými ke slyšení a popřípadě se službami Komise.
3. Úředník pro slyšení může také předem požádat o písemné oznámení klíčového obsahu zamýšlených prohlášení osob pozvaných ke slyšení.
4. Úředník pro slyšení může všem osobám pozvaným ke slyšení stanovit lhůtu k předložení seznamu účastníků, kteří se zúčastní jejich jménem. Úředník pro slyšení zpřístupní tento seznam všem osobám pozvaným k ústnímu slyšení včas přede dnem konání slyšení.
Článek 12
Harmonogram a postup
1. Po konzultaci odpovědného ředitele stanoví úředník pro slyšení den, trvání a místo slyšení. Pokud je požadováno odročení, rozhodne úředník pro slyšení, zda je povolí, nebo ne.
2. Úředník pro slyšení rozhodne, zda by měly být během slyšení připuštěny nové dokumenty a které osoby by měly být slyšeny jménem určité strany.
3. Úředník pro slyšení může stranám, jimž bylo určeno prohlášení o námitkách, jiným zúčastněným stranám, stěžovatelům, jiným osobám pozvaným ke slyšení, službám Komise a orgánům členských států povolit, aby během slyšení kladly otázky. V případě, že výjimečně zůstane určitá otázka při ústním slyšení zcela nebo částečně nezodpovězena, může úředník pro slyšení povolit její zodpovězení písemnou formou ve stanovené lhůtě. Tuto písemnou odpověď obdrží všichni účastníci ústního slyšení, pokud úředník pro slyšení nerozhodne jinak v zájmu ochrany práva na obhajobu určitého adresáta prohlášení o námitkách nebo obchodního tajemství nebo jiné důvěrné informace jakékoli osoby.
4. V případech, ve kterých si to vyžaduje nutnost zajistit právo na slyšení, může úředník pro slyšení po konzultaci odpovědného ředitele poskytnout dotyčným stranám, jiným zúčastněným stranám, stěžovatelům nebo třetím zúčastněným osobám ve smyslu článku 5 příležitost předložit další písemné připomínky po ukončení ústního slyšení. Úředník pro slyšení stanoví den, do kterého mohou být podání předkládána. Komise není povinna brát v úvahu písemné připomínky obdržené po tomto dni.
Článek 13
Ochrana obchodních tajemství a důvěrnost při ústním slyšení
Za normálních okolností probíhá slyšení každé osoby za přítomnosti všech dalších osob pozvaných k účasti na ústním slyšení. S ohledem na oprávněný zájem dotyčných osob chránit svá obchodní tajemství a jiné důvěrné informace se úředník pro slyšení může také rozhodnout provést slyšení jednotlivých osob odděleně na uzavřeném zasedání.
KAPITOLA 7
PROZATÍMNÍ ZPRÁVA A PRÁVO VZNÉST PŘIPOMÍNKY
Článek 14
Prozatímní zpráva a připomínky
1. Úředník pro slyšení podá o slyšení a o závěrech, které ze slyšení vyvozuje, s ohledem na dodržování účinného výkonu procesních práv prozatímní zprávu příslušnému členu Komise. Připomínky v této zprávě se týkají procesních otázek, včetně:
a)
zpřístupnění dokumentů a přístupu ke spisu;
b)
lhůty pro odpověď na prohlášení o námitkách;
c)
dodržování práva na slyšení;
d)
řádného provádění ústního slyšení.
Kopie zprávy se předává generálnímu řediteli pro otázky hospodářské soutěže, odpovědnému řediteli a dalším příslušným službám Komise.
2. Kromě zprávy uvedené v odstavci 1 a mimo ni může úředník pro slyšení uvádět poznámky k dalšímu pokroku a nestrannosti řízení. Úředník pro slyšení tím usiluje zejména o zajištění toho, aby při přípravě návrhu rozhodnutí Komise byla věnována řádná pozornost všem významným skutečnostem, ať již příznivým nebo nepříznivým pro dotyčné strany, včetně skutkových okolností vztahujících se k závažnosti a trvání jakéhokoli protiprávního jednání. Tyto připomínky se mimo jiné mohou týkat nutnosti dalších informací, stažení určitých námitek, formulace dalších námitek nebo návrhů na další vyšetřovací opatření podle kapitoly V nařízení (ES) č. 1/2003.
Generální ředitel pro hospodářskou soutěž, odpovědný ředitel a právní služba obdrží informace o těchto připomínkách.
KAPITOLA 8
ZÁVAZKY A NAROVNÁNÍ
Článek 15
Závazky a narovnání
1. Strany řízení, jež nabídnou Komisi závazky takové povahy, že reagují na její výhrady vyjádřené v jejím předběžném posouzení podle článku 9 nařízení (ES) č. 1/2003, se v zájmu zajištění účinného výkonu svých procesních práv mohou obrátit na úředníka pro slyšení v kterékoli fázi řízení podle článku 9.
2. Účastníci řízení v případech kartelů, kteří vstupují do jednání o narovnání podle článku 10a nařízení (ES) č. 773/2004, se mohou obrátit na úředníka pro slyšení v kterékoli fázi postupu při narovnání v zájmu zajištění účinného výkonu svých procesních práv.
KAPITOLA 9
ZÁVĚREČNÁ ZPRÁVA
Článek 16
Obsah a předání před přijetím rozhodnutí
1. Na základě návrhu rozhodnutí, který je třeba v příslušném případě předložit poradnímu výboru, připraví úředník pro slyšení závěrečnou písemnou zprávu o dodržování práva na účinný výkon procesních práv uvedených v čl. 14 odst. 1 v kterékoli fázi řízení. V této zprávě rovněž zváží, zda se návrh rozhodnutí zabývá pouze těmi námitkami, u nichž byla stranám poskytnuta příležitost vyjádřit své názory.
2. Závěrečná zpráva se předloží příslušnému členu Komise, generálnímu řediteli pro hospodářskou soutěž, odpovědnému řediteli a dalším příslušným službám Komise. Zpráva se sdělí příslušným orgánům členských států a podle ustanovení o spolupráci stanovených v protokolu 23 a protokolu 24 k Dohodě o EHP také Kontrolnímu úřadu ESVO.
Článek 17
Předložení Komisi a zveřejnění
1. Aby se zajistilo, že při přijímání rozhodnutí v jednotlivém případě je Komise plně informována o všech důležitých informacích, které se týkají průběhu řízení a dodržování práva na účinný výkon procesních práv během celého řízení, předloží se závěrečná zpráva úředníka pro slyšení Komisi spolu s návrhem rozhodnutí, jenž jí byl předložen.
2. Úředník pro slyšení může závěrečnou zprávu upravit ve světle jakýchkoli pozměňovacích návrhů k návrhu rozhodnutí před jeho přijetím Komisí.
3. Společně s rozhodnutím sdělí Komise adresátům rozhodnutí závěrečnou zprávu úředníka pro slyšení. Komise zveřejní závěrečnou zprávu úředníka pro slyšení v Úředním věstníku Evropské unie společně s rozhodnutím, přičemž dbá na oprávněný zájem podniků na ochraně obchodních tajemství.
KAPITOLA 10
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Zrušení a přechodné ustanovení
1. Rozhodnutí 2001/462/ES, ESUO se zrušuje.
2. Procesní kroky již učiněné podle rozhodnutí 2001/462/ES, ESUO jsou nadále účinné. Ve vztahu k vyšetřovacím opatřením, která byla přijata před vstupem v platnost tohoto rozhodnutí, může úředník pro slyšení odmítnout výkon svých pravomocí podle článku 4.
V případech, u kterých došlo k zahájení řízení podle čl. 11 odst. 6 nařízení (ES) č. 1/2003 nebo podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 139/2004 před vstupem v platnost tohoto rozhodnutí, se prozatímní zpráva podle článku 14 tohoto rozhodnutí a závěrečná zpráva podle článku 16 netýká vyšetřovací fáze, nerozhodne-li úředník pro slyšení jinak.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. října 2011.
32011D0695
L 275/29
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
13.10.2011.
ODLUKA PREDSJEDNIKA EUROPSKE KOMISIJE
od 13. listopada 2011.
o funkciji i opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja
(Tekst značajan za EGP)
(2011/695/EU)
PREDSJEDNIK EUROPSKE KOMISIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru,
uzimajući u obzir Poslovnik Komisije (1), a posebno njegov članak 22.,
budući da:
(1)
U sustavu provedbe prava tržišnog natjecanja, koji je uspostavljen Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu „Ugovor”), Komisija istražuje i odlučuje o predmetima administrativnom odlukom koja podliježe sudskoj kontroli Suda Europske unije (dalje u tekstu „Sud”).
(2)
Komisija svoje postupke tržišnog natjecanja mora voditi pošteno, nepristrano i objektivno, te mora osigurati poštivanje postupovnih prava predmetnih stranaka, kao što je navedeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (2), Uredbi Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ-a o koncentracijama) (3), Uredbi Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. o postupcima koje Komisija vodi na temelju članaka 81. i 82. Ugovora o EZ-u (4), te u Uredbi Komisije (EZ) br. 802/2004 od 7. travnja 2004. o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 o kontroli koncentracija između poduzetnika (5), kao i u odgovarajućoj praksi Suda. Osobito, pravo predmetnih stranaka na usmeno očitovanje prije donošenja pojedinačne odluke koja na njih negativno utječe, je temeljno pravo koje je priznato Poveljom o temeljnim pravima, a posebno njezinim člankom 41 (6).
(3)
Kako bi se osiguralo djelotvorno ostvarenje postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana u smislu članka 11. stavka (b) Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „ostale uključene strane”), podnositelja pritužbe u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (dalje u tekstu „podnositelji pritužbe”) i osoba koje se razlikuju od osoba navedenih u člancima 5. i 11. Uredbe (EZ) br. 773/2004, te trećih strana u smislu članka 11. Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „treće strane”), uključenih u postupke tržišnog natjecanja, odgovornost za jamčenje poštivanja takvih prava trebalo bi povjeriti neovisnoj osobi s iskustvom u pitanjima zaštite tržišnog natjecanja, koja posjeduje čestitost neophodnu za povećanje objektivnosti, transparentnosti i učinkovitosti tih postupaka.
(4)
Komisija je u tu svrhu uspostavila 1982. godine funkciju službenika za usmene rasprave, te je izmijenila Odlukom Komisije 94/810/EZUČ, EZ od 12. prosinca 1994. o opisu posla službenika za usmene rasprave u postupcima pred Komisijom u području zaštite tržišnog natjecanja (7), te Odlukom Komisije 2001/462/EZ, EZUČ od 23. svibnja 2001. o opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja (8). Sad je potrebno pojasniti i dalje ojačati ulogu službenika za usmene rasprave, te prilagoditi opis posla službenika za usmene rasprave u svijetlu razvoja prava tržišnog natjecanja Unije.
(5)
Funkcija službenika za usmene rasprave općenito se doživljava kao bitan doprinos postupcima Komisije u području tržišnog natjecanja, zbog neovisnosti i stručnosti koju su službenici za usmene rasprave unijeli u te postupke. Kako bi se osigurala trajna neovisnost službenika za usmene rasprave od Glavne uprave za tržišno natjecanje, on ili ona u administrativne bi svrhe trebali biti pridruženi članu Komisije s posebnom odgovornošću za tržišno natjecanje.
(6)
Službenik za usmene rasprave trebao bi biti imenovan u skladu s pravilima utvrđenima u Pravilniku o osoblju za dužnosnike i uvjetima zapošljavanja ostalih službenika Europske unije. U skladu s tim pravilima, mogu se razmotriti i kandidati koji nisu službenici Komisije. Potrebno je osigurati transparentnost imenovanja, prestanka obnašanja funkcije i premještaja službenika za usmene rasprave.
(7)
Komisija može imenovati jednog ili više službenika za usmene rasprave, te mu treba osigurati pomoćno osoblje. Ako službenik za usmene rasprave sluti sukob interesa u obnašanju svojih funkcija, treba prestati postupati u predmetu. Ako službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, njegovu ili njezinu ulogu treba obaviti drugi službenik za usmene rasprave.
(8)
Službenik za usmene rasprave treba djelovati kao neovisni arbitar koji nastoji riješiti pitanja što utječu na djelotvorno ostvarenje postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana, podnositelja pritužbe, odnosno zainteresiranih trećih strana, ako takva pitanja nisu mogla biti riješena kroz prethodne kontakte sa službama Komisije koje su zadužene za vođenje postupaka tržišnog natjecanja i koje moraju poštivati ta postupovna prava.
(9)
Opis posla službenika za usmene rasprave u postupcima tržišnog natjecanja treba biti osmišljen tako da jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava tijekom čitavog postupka Komisije sukladno člancima 101. i 102. Ugovora i Uredbi 139/2004, a posebno prava na usmeno očitovanje.
(10)
Radi jačanja te uloge, službeniku za usmene rasprave treba dati funkciju jamčenja djelotvornog ostvarenja postupovnih prava poduzetnika i udruženja poduzetnika u kontekstu istražnih ovlasti Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i prema članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004 koja Komisiji daje ovlast izricanja kazni poduzetnicima i udruženjima poduzetnika. Službeniku za usmene rasprave također treba dati posebne funkcije tijekom istražne faze, u vezi sa zahtjevima za zaštitu povjerljivosti komunikacije s odvjetnikom, s pravom na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, s rokovima za odgovore na odluke kojima se traže informacije sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i s obzirom na pravo poduzetnika i udruženja poduzetnika, podvrgnutih istražnoj mjeri Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, da budu informirani o svojem postupovnom statusu, odnosno o tome podliježu li istrazi i, ako da, o tome koji je predmet i svrha te istrage. U ocjeni zahtjeva u vezi s pravom na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, službenik za usmene rasprave može razmotriti jesu li poduzetnici podnijeli očito neutemeljene zahtjeve, tek kao dio taktike odugovlačenja postupka.
(11)
Službenik za usmene rasprave trebao bi moći olakšati rješavanje zahtjeva kojim se traži da dokument bude obuhvaćen zaštitom povjerljivosti komunikacije s odvjetnikom. U tom smislu, ako je postignuta suglasnost s poduzetnikom ili udruženjem poduzetnika koje podnosi zahtjev, službeniku za usmene rasprave bit će dopušteno da ispita predmetni dokument i donese odgovarajuću preporuku pozivajući se na primjenljivu praksu Suda.
(12)
Službenik za usmene rasprave treba biti zadužen za odlučivanje o tome pokazuje li treća strana dostatan interes za davanje usmenog očitovanja. Za potrošačke udruge koje se prijave za usmeno očitovanje općenito treba smatrati da imaju dostatan interes ako se postupak tiče proizvoda ili usluga koje koriste krajnji potrošači, odnosno proizvoda ili usluga koji čine izravan input u takve proizvode ili usluge.
(13)
Službenik za usmene rasprave treba odlučiti hoće li podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama dopustiti dolazak na usmenu raspravu uzimajući u obzir doprinos koji oni mogu dati razjašnjenju mjerodavnih činjenica u predmetu.
(14)
Pravo predmetnih stranaka da se usmeno očituju prije donošenja konačne odluke koja negativno utječe na njihove interese, zajamčeno je kroz njihovo pravo da daju pisani odgovor na preliminarno stajalište Komisije, kako je navedeno u obavijesti o utvrđenim činjenicama, te kroz pravo da svoje argumente, ako to zahtijevaju, iznesu na usmenoj raspravi. Kako bi ta prava ostvarile na djelotvoran način, stranke kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama imaju pravo pristupa istražnom spisu Komisije.
(15)
Kako bi jamčio djelotvorno ostvarenje prava na obranu stranaka kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, službenik za usmene rasprave treba biti zadužen za osiguravanje rješavanja sporova o pristupu spisu, odnosno o zaštiti poslovnih tajni i ostalih povjerljivih informacija između tih stranaka i Glavne uprave za tržišno natjecanje Europske komisije. U iznimnim okolnostima, službenik za usmene rasprave može zaustaviti protek vremenskog razdoblja, u kojem primatelj obavijesti o utvrđenim činjenicama treba odgovoriti na obavijest, dok spor o pristupu spisu bude riješen, ako primatelj ne bi bio u mogućnosti odgovoriti u danom roku, a produljenje ne bi bilo odgovarajuće rješenje u tom trenutku.
(16)
Kako bi jamčio djelotvorno ostvarenje postupovnih prava istodobno poštujući legitiman interes vezan uz povjerljivost, službenik za usmene rasprave bi prema potrebi trebao moći naložiti posebne mjere za pristup spisu Komisije. Osobito, službenik za usmene rasprave bi trebao biti ovlašten donijeti odluku da dijelovi spisa budu u ograničenoj mjeri raspoloživi strani koja traži pristup, primjerice ograničavanjem broja ili kategorija osoba koje imaju pristup, ili pak ograničavanjem uporabe informacija kojima je omogućen pristup.
(17)
Službenik za usmene rasprave bi trebao biti odgovoran za odlučivanje o zahtjevima za produljenje vremenskih rokova koji su određeni za odgovor na obavijest o utvrđenim činjenicama, na dodatnu obavijest o utvrđenim činjenicama ili dopis o činjenicama u predmetu, odnosno vremenskih rokova unutar kojih ostale uključene strane, podnositelji pritužbe odnosno zainteresirane treće strane mogu dati očitovanja, u slučaju neslaganja između tih osoba i Glavne uprave za tržišno natjecanje.
(18)
Službenik za usmene rasprave bi trebao promicati djelotvornost usmene rasprave kroz, između ostalog, poduzimanje svih odgovarajućih pripremnih mjera, uključujući pravovremeno slanje nacrta popisa sudionika i dnevnog reda prije rasprave.
(19)
Usmena rasprava omogućuje strankama kojima je Komisija uputila obavijest o utvrđenim činjenicama i ostalim uključenim stranama daljnje ostvarenje njihova prava na očitovanje usmenim davanjem argumenata pred Komisijom, koju bi trebao predstavljati ravnatelj Glavne uprave za tržišno natjecanje, kao i druge službe koje pridonose daljnjoj pripremi odluke koju će donijeti Komisija. Rasprava bi trebala dati dodatnu priliku da se osigura da sve mjerodavne činjenice, bilo da govore u korist ili protiv predmetnih stranaka, uključujući činjenične elemente koji se odnose na težinu i trajanje navodne povrede, budu razjašnjenje u najvećoj mogućoj mjeri. Usmena rasprava također treba omogućiti strankama da iznesu svoje argumente o pitanjima koja mogu biti od važnosti kod možebitnog izricanja kazni.
(20)
Radi osiguranja djelotvornosti usmenih rasprava, službenik za usmene rasprave može dopustiti strankama kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe, drugim osobama pozvanima na raspravu, službama Komisije i tijelima država članica, da postavljaju pitanja tijekom usmene rasprave. Usmena rasprava ne bi trebala biti javna radi jamčenja slobodnog izražavanja svih sudionika. Iz tog razloga, informacije iznesene tijekom usmene rasprave ne bi trebale biti korištene u druge svrhe osim sudskih i/ili upravnih postupaka primjene članaka 101. i 102. Ugovora. Tamo gdje to opravdava cilj zaštite poslovnih tajni i drugih povjerljivih informacija, službenik za usmene rasprave trebao bi moći saslušati osobe na zatvorenom sastanku.
(21)
Stranke u postupku koje ponude preuzimanje obveza sukladno članku 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i stranke koje su uključene u postupke nagodbe u predmetima kartela sukladno članku 10a. Uredbe (EZ) br. 773/2004, trebale bi moći obratiti se službeniku za usmene rasprave u vezi s djelotvornim ostvarenjem svojih postupovnih prava.
(22)
Službenik za usmene rasprave treba izvještavati o jamčenju djelotvornog ostvarenja postupovnih prava tijekom čitavog postupka tržišnog natjecanja. Povrh toga, službenik za usmene rasprave bi, odvojeno od funkcije izvještavanja, trebao moći dati svoje napomene o daljnjem tijeku i objektivnosti postupka, te tako doprinijeti nastojanjima da postupci tržišnog natjecanja budu okončani na temelju vjerodostojne ocjene svih mjerodavnih činjenica.
(23)
Prilikom iznošenja informacija o fizičkim osobama službenik za usmene rasprave posebno treba voditi računa o Uredbi (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (9).
(24)
Odluku 2001/462/EZ, EZUČ je potrebno staviti zvan snage,
ODLUČIO JE KAKO SLIJEDI:
POGLAVLJE 1.
ULOGA, IMENOVANJE I DUŽNOSTI SLUŽBENIKA ZA USMENE RASPRAVE
Članak 1.
Službenik za usmene rasprave
1. Postoji jedan ili više službenika za usmene rasprave u postupcima tržišnog natjecanja, čije su ovlasti i funkcije utvrđene ovom odlukom.
2. Službenik za usmene rasprave jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava tijekom čitavog Komisijinog postupka tržišnog natjecanja kojim se primjenjuju članci 101. i 102. Ugovora, odnosno Uredba (EZ) br. 139/2004 (dalje u tekstu „postupci tržišnog natjecanja”).
Članak 2.
Imenovanje, prestanak obnašanja funkcije i zamjenjivanje
1. Komisija imenuje službenika za usmene rasprave. Imenovanje se objavljuje u Službenom listu Europske unije. Svaki prekid ili prestanak funkcije, odnosno premještaj službenika za usmene rasprave, podliježe obrazloženoj odluci Komisije. Ta se odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
2. Službenik za usmene rasprave u administrativne je svrhe pridružen članu Komisije s posebnom odgovornošću za tržišno natjecanje (dalje u tekstu „nadležni član Komisije”).
3. Ako službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, njegovu ili njezinu ulogu obavlja drugi službenik za usmene rasprave. Ako ni jedan službenik za usmene rasprave nije u mogućnosti postupati, nadležni član Komisije će, prema potrebi, nakon savjetovanja sa službenikom za usmene rasprave, odrediti drugog nadležnog službenika Komisije, koji nije uključen u dotični predmet, da obnaša dužnosti službenika za usmene rasprave.
4. U slučaju stvarnog ili mogućeg sukoba interesa službenik za usmene rasprave se suzdržava od postupanja u predmetu. Primjenjuje se stavak 3.
Članak 3.
Metoda rada
1. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave postupa neovisno.
2. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave vodi računa o potrebi djelotvorne primjene pravila o tržišnom natjecanju u skladu sa zakonodavstvom Unije koje je na snazi, te načelima koje je utvrdio Sud.
3. U izvršenju svojih funkcija službenik za usmene rasprave ima pristup svim spisima vezanima uz postupke tržišnog natjecanja.
4. Direktor koji je u Glavnoj upravi za tržišno natjecanje zadužen za istražne radnje u predmetu (dalje u tekstu „nadležni direktor”) obavješćuje službenika za usmene rasprave o radnjama u predmetu.
5. Službenik za usmene rasprave može nadležnom članu Komisije iznijeti mišljenja o svakom pitanju proizašlom iz bilo kojeg postupka koji Komisija vodi u području tržišnog natjecanja.
6. Ako nadležnom članu Komisije daje obrazložene preporuke ili donosi odluke kako je predviđeno ovom odlukom, službenik za usmene rasprave presliku tih dokumenata daje nadležnom direktoru i Pravnoj službi Komisije.
7. Svako pitanje koje se tiče djelotvornog ostvarenja postupovnih prava predmetnih stranaka, ostalih uključenih strana u smislu članka 11. točke (b) Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „ostale uključene strane”), podnositelja pritužbe u smislu članka 7. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 (dalje u tekstu „podnositelji pritužbe”) i zainteresiranih trećih strana u smislu članka 5. ove Odluke koje su uključene u takve postupke, najprije te osobe postavljaju Glavnoj upravi za tržišno natjecanje. Ako pitanje ne bude riješeno, može se uputiti službeniku za usmene rasprave na neovisno preispitivanje. Zahtjevi vezani uz mjeru na koju se primjenjuje vremenski rok, moraju se podnijeti pravovremeno, unutar izvornog vremenskog roka.
POGLAVLJE 2.
ISTRAGA
Članak 4.
Postupovna prava u istražnoj fazi
1. Službenik za usmene rasprave jamči djelotvorno ostvarenje postupovnih prava koja se pojavljuju u kontekstu izvršenja istražnih ovlasti Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003, kao i u postupcima koji mogu dovesti do izricanja kazni prema članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004.
2. Osobito, službenik za usmene rasprave ima sljedeće funkcije, podložne članku 3. stavku 7:
(a)
Poduzetnici ili udruženja poduzetnika mogu tražiti službenika za usmene rasprave da ispita zahtjeve prema kojima je dokument koji zahtijeva Komisija u izvršenju svojih ovlasti koje su joj dane sukladno člancima 18., 20. ili 21. Uredbe (EZ) 1/2003, u očevidima sukladno članku 13. Uredbe (EZ) br. 139/2004, odnosno u kontekstu istražnih mjera u postupcima koji mogu dovesti do izricanja kazni sukladno članku 14. Uredbe (EZ) br. 139/2004, a koji nije predan Komisiji, obuhvaćen odvjetničkom tajnom u smislu prakse Suda. Službenik za usmene rasprave može preispitati stvar samo ako poduzetnik odnosno udruženje poduzetnika koje podnosi takav zahtjev pristane na to da službenik za usmene rasprave vidi informacije za koje se tvrdi da su pod takvom zaštitom, kao i vezane dokumente koje službenik smatra nužnima za svoje preispitivanje. Bez otkrivanja možebitno zaštićenog sadržaja informacija, službenik za usmene rasprave priopćuje nadležnom direktoru i predmetnom poduzetniku odnosno udruženju poduzetnika svoje preliminarno mišljenje, te može poduzeti odgovarajuće korake radi zagovaranja obostrano prihvatljivog rješenja. Ako se ne dođe do rješenja, službenik za usmene rasprave može sastaviti obrazloženu preporuku nadležnom članu Komisije, bez otkrivanja možebitno zaštićenog sadržaja dokumenta. Stranka koja je podnijela zahtjev prima presliku te preporuke.
(b)
Ako primatelj zahtjeva za dostavom informacija sukladno članku 18. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odbije odgovoriti na pitanje iz tog zahtjeva, pozivajući se na pravo na nedavanje informacija kako bi se izbjeglo iznošenje dokaza od strane tuženika koji nisu u njegovom interesu, kako je utvrđeno praksom Suda, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave, pravodobno nakon primitka zahtjeva. U odgovarajućim slučajevima, te uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja nepotrebnih kašnjenja u postupku, službenik za usmene rasprave može dati obrazloženu preporuku o tome primjenjuje li se pravo na nedavanje informacija, te obavijestiti nadležnog direktora o donesenim zaključcima koji se trebaju uzeti u obzir u slučaju da se naknadno donosi odluka sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003. Primatelj zahtjeva prima presliku obrazložene preporuke.
(c)
Ako primatelj odluke kojom se zahtijevaju informacije sukladno članku 18. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1/2003, smatra da je rok određen za njegov odgovor prekratak, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave, pravovremeno prije isteka izvorno određenog roka. Službenik za usmene rasprave odlučuje treba li odobriti produljenje roka uzimajući u obzir duljinu i složenost zahtjeva za dostavom informacija, te potrebe istrage.
(d)
Poduzetnici ili udruženja poduzetnika podvrgnuta istražnoj mjeri Komisije prema poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003 imaju pravo na informacije o svojem postupovnom statusu, odnosno o tome podliježu li istrazi i, ako da, o tome koji je predmet i svrha te istrage. Ako takav poduzetnik, odnosno udruženje poduzetnika smatra da ga Glavna uprava za tržišno natjecanje nije uredno izvijestila o njegovom postupovnom statusu, pitanje može uputiti na rješavanje službeniku za usmene rasprave. Službenik za usmene rasprave donosi odluku da je Glavna uprava za tržišno natjecanje dužna izvijestiti poduzetnika ili udruženje poduzetnika, koje je uputilo zahtjev, o njegovom postupovnom statusu. Odluka se priopćuje poduzetniku ili udruženju poduzetnika koje je uputilo zahtjev.
POGLAVLJE 3.
MOLBE ZA USMENO OČITOVANJE
Članak 5.
Zainteresirane treće strane
1. Molbe za usmeno očitovanje osoba različitih od osoba iz članaka 5. i 11. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i trećih strana u smislu članka 11. Uredbe (EZ) br. 802/2004 (dalje u tekstu „treće strane”) sastavljaju se u skladu sa člankom 13. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i člankom 16. Uredbe (EZ) br. 802/2004. Molbe se podnose pisanim putem i pojašnjavaju interes podnositelja molbe za ishod postupka.
2. Službenik za usmene rasprave odlučuje nakon savjetovanja s nadležnim direktorom hoće li treće strane biti saslušane. Pri ocjenjivanju dostatnog interesa treće strane službenik za usmene rasprave vodi računa o tome je li i u kojoj mjeri podnositelj molbe dostatno pogođen postupanjem koje je predmet postupka tržišnog natjecanja, te ispunjava li podnositelj molbe uvjete članka 18. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 139/2004.
3. Ako službenik za usmene rasprave smatra da podnositelj molbe nije iskazao dostatan interes da bude saslušan, pisanim putem izvještava podnositelja molbe o razlozima. Određuje se vremenski rok unutar kojeg podnositelj molbe može pisanim putem iznijeti svoja stajališta. Ako podnositelj molbe iznese svoja stajališta pisanim putem unutar roka koji je odredio službenik za usmene rasprave, te pisano očitovanje ne dovede do drukčije ocjene, taj se nalaz navodi u obrazloženoj odluci koja se šalje podnositelju molbe.
4. S pokretanjem postupka sukladno članku 11. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odnosno članku 6. stavku 1. točki c) Uredbe (EZ) br. 139/2004, službenik za usmene rasprave obavješćuje stranke u postupku tržišnog natjecanja o identitetu zainteresiranih trećih strana koje će dati usmeno očitovanje, osim ako bi takva objava znatno naštetila osobi ili poduzetniku.
Članak 6.
Pravo na usmenu raspravu; sudjelovanje podnositelja pritužbe i trećih osoba na usmenoj raspravi
1. Na zahtjev stranaka kojima je Komisija uputila obavijest o utvrđenim činjenicama, odnosno ostalih uključenih strana, službenik za usmene rasprave vodi usmenu raspravu, kako bi stranke mogle dalje razraditi svoja pisana očitovanja.
2. Službenik za usmene rasprave može, ako je to primjereno te nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, odlučiti dati priliku podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. da izraze svoja stajališta na usmenoj raspravi sa strankama kojima je upućena obavijest o utvrđenim činjenicama, pod uvjetom da su one to zatražile u svojim pisanim očitovanjima. Službenik za usmene rasprave može također pozvati predstavnike tijela trećih zemalja nadležnih za tržišno natjecanje da usmenoj raspravi prisustvuju kao promatrači u skladu sa sporazumima zaključenima između Unije i trećih zemalja.
POGLAVLJE 4.
PRISTUP SPISU, POVJERLJIVOST I POSLOVNE TAJNE
Članak 7.
Pristup spisu i pristup dokumentima i informacijama
1. Ako stranka koja je ostvarila svoje pravo pristupa spisu ima razloga vjerovati da Komisija posjeduje dokumente koji joj nisu predočeni, te da su ti dokumenti nužni za uredno ostvarenje prava na usmeno očitovanje, može službeniku za usmene rasprave podnijeti obrazloženi zahtjev za pristup tim dokumentima, podložno članku 3. stavku 7.
2. Podložno članku 3. stavku 7., ostale uključene strane, podnositelji pritužbe i zainteresirane treće strane u smislu članka 5. mogu službeniku za usmene rasprave podnijeti obrazloženi zahtjev u sljedećim okolnostima:
(a)
Ostale uključene strane koje imaju razloga vjerovati da nisu obaviještene o preliminarno utvrđenim činjenicama koje su upućene podnositeljima prijave koncentracije u skladu sa člankom 13. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 802/2004.
(b)
Podnositelj pritužbe kojeg je Komisija izvijestila o svojoj namjeri da odbije njegovu pritužbu sukladno članku 7. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004, a ima razloga vjerovati da Komisija posjeduje dokumente koji mu nisu predočeni, te da su ti dokumenti nužni za uredno ostvarenje njegovih prava sukladno članku 8. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004.
(c)
Podnositelj pritužbe koji smatra da nije primio primjerak obavijesti o utvrđenim činjenicama s uklonjenim povjerljivim informacijama sukladno članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004, odnosno da takva verzija obavijesti nije sastavljena na način koji mu omogućuje djelotvorno ostvarenje njegovih prava, s iznimkom predmeta u kojima se primjenjuje postupak nagodbe.
(d)
Zainteresirana treća strana u smislu članka 5. ove Odluke koja ima razloga vjerovati da nije obaviještena o prirodi i predmetu postupka sukladno članku 13. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004 i članku 16. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 802/2004. Isto vrijedi i za podnositelja pritužbe u predmetu gdje se primjenjuje postupak nagodbe, koji ima razloga vjerovati da nije obaviješten o prirodi i predmetu postupka sukladno članku 6. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 773/2004.
3. Službenik za usmene rasprave donosi obrazloženu odluku o zahtjevu koji mu/joj je upućen prema stavku 1. ili 2., te priopćava takvu odluku osobi koja je podnijela zahtjev i svim drugim osoba kojih se postupak tiče.
Članak 8.
Poslovne tajne i ostale povjerljive informacije
1. Ako Komisija namjerava objaviti informacije koje mogu predstavljati poslovnu tajnu, odnosno druge povjerljive informacije o nekom poduzetniku ili osobi, potonji primaju pismenu obavijest Glavne uprave za tržišno natjecanje o toj namjeri i razlozima. Određuje se vremenski rok unutar kojega predmetni poduzetnik ili osoba mogu podnijeti pisana očitovanja.
2. Ako se predmetni poduzetnik ili osoba protivi objavi informacija, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave. Ako službenik za usmene rasprave ustanovi da informacije mogu biti objavljene jer ne predstavljaju poslovnu tajnu ili povjerljivu informaciju, odnosno zato što prevladava argument za njihovu objavu, taj se nalaz navodi u obrazloženoj odluci koja se dostavlja predmetnom poduzetniku odnosno osobi. U odluci se navodi datum, nakon kojega će informacije biti objavljene. Taj datum nije raniji od jednog tjedna nakon datuma dostave.
3. Stavci 1. i 2. se mutatis mutandi primjenjuju na objavu informacija objavom u Službenom listu Europske unije.
4. Ako je to primjereno cilju uspostave ravnoteže između djelotvornog ostvarenja prava stranaka na obranu i legitimnih interesa povjerljivosti, službenik za usmene rasprave može odlučiti da će dijelovi spisa koji su neophodni za ostvarenje prava stranaka na obranu biti dostupni stranci koja zahtijeva pristup, na ograničen način čije detalje utvrđuje službenik za usmene rasprave.
POGLAVLJE 5.
PRODULJENJE ROKOVA
Članak 9.
Zahtjevi za produljenje rokova
1. Ako primatelj obavijesti o utvrđenim činjenicama smatra da je rok, određen za njegov odgovor na obavijest, prekratak, može u obrazloženom zahtjevu upućenom nadležnom direktoru zatražiti produljenje toga roka. Takav zahtjev mora biti podnesen pravovremeno prije isteka izvornog roka u postupku sukladno člancima 101. i 102. Ugovora, a najmanje 5 radnih dana prije isteka izvornog roka u postupku prema Uredbi (EZ) br. 139/2004. Ako zahtjev ne bude odobren, ili se primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama koji podnosi zahtjev ne slaže s odobrenim produljenjem, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave radi preispitivanja prije isteka izvornog roka. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom službenik za usmene rasprave odlučuje je li produljenje roka nužno kako bi se primatelju obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama omogućilo djelotvorno ostvarenje njegovog prava na usmeno očitovanje, istodobno uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja neopravdanih kašnjenja u postupku. U postupcima prema člancima 101. i 102. Ugovora službenik za usmene rasprave uzima u obzir, između ostalih, sljedeće elemente:
(a)
veličinu i složenost spisa;
(b)
je li primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, koji podnosi zahtjev, prethodno imao pristup informacijama;
(c)
sve druge objektivne prepreke s kojima se primatelj obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, koji podnosi zahtjev, može suočiti prilikom iznošenja svojih primjedbi.
U svrhu ocjene točke (a) prvog podstavka, u razmatranje se mogu uzeti broj povreda, navodno trajanje povrede odnosno povreda, veličina i broj dokumenata, te veličina i složenost stručnih studija.
2. Ako ostale uključene strane, podnositelj pritužbe ili zainteresirana treća strana u smislu članka 5. smatra da je vremenski rok za iznošenje mišljenja prekratak, može zatražiti produljenje toga roka u obrazloženom zahtjevu upućenom nadležnom direktoru, pravodobno prije isteka izvornog roka. Ako zahtjev ne bude odobren, ili se druga uključena strana, podnositelj pritužbe ili zainteresirana treća strana ne slaže s odlukom, pitanje može uputiti službeniku za usmene rasprave radi preispitivanja. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave odlučuje treba li odobriti produljenje roka.
POGLAVLJE 6.
USMENA RASPRAVA
Članak 10.
Organizacija i funkcija
1. Službenik za usmene rasprave organizira i vodi usmene rasprave predviđene odredbama o primjeni članaka 101. i 102. Ugovora i Uredbe (EZ) br. 139/2004.
2. Usmenu raspravu vodi službenik za usmene rasprave potpuno neovisno.
3. Službenik za usmene rasprave osigurava da rasprava bude uredno vođena, te pridonosi objektivnosti same rasprave i svake naknadno donesene odluke.
4. Službenik za usmene rasprave osigurava da rasprava daje odgovarajuću priliku primateljima obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, kao i podnositeljima pritužbe i zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. kojima je odobren pristup usmenoj raspravi, da iznesu svoja stajališta o preliminarnim nalazima Komisije.
Članak 11.
Priprema usmene rasprave
1. Službenik za usmene rasprave odgovoran je za pripremu usmene rasprave, te u tom smislu poduzima sve odgovarajuće mjere. Kako bi osigurao urednu pripremu usmene rasprave, službenik za usmene rasprave može nakon savjetovanja s nadležnim direktorom osobama pozvanima na raspravu unaprijed dostaviti popis pitanja na koja se pozivaju iznijeti svoja stajališta. Službenik za usmene rasprave također može osobama pozvanima na raspravu dati naznaku ključnih područja o kojima će biti riječ, posebno uzimajući u obzir činjenice i pitanja što ih žele postaviti primatelji obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama koji su zahtijevali usmenu raspravu.
2. U tu svrhu, nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave može održati sastanak s osobama pozvanima na raspravu, te, ako je primjereno, sa službama Komisije, kako bi pripremio samu raspravu.
3. Službenik za usmene rasprave također može zatražiti prethodnu pisanu obavijest o ključnom sadržaju izjava koje namjeravaju dati osobe pozvane na raspravu.
4. Službenik za usmene rasprave može svim osobama pozvanima na raspravu odrediti vremenski rok za dostavu popisa sudionika koji će biti nazočni u njihovo ime. Službenik za usmene rasprave taj popis dostavlja svim osobama pozvanima na raspravu pravodobno prije datuma njezinog održavanja.
Članak 12.
Vrijeme i vođenje
1. Nakon savjetovanja s nadležnim direktorom, službenik za usmene rasprave određuje datum, trajanje i mjesto održavanja rasprave. Ako je zatražena odgoda, službenik za usmene rasprave odlučuje hoće li je dopustiti.
2. Službenik za usmene rasprave odlučuje hoće li dopustiti nove dokumente na raspravi, te koje osobe će se usmeno očitovati u ime stranke.
3. Službenik za usmene rasprave može dopustiti strankama kojima je upućena obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe, ostalim osobama pozvanima na raspravu, službama Komisije i tijelima država članicama, da postavljaju pitanja tijekom rasprave. U mjeri u kojoj, iznimno, na pitanje ne može u cijelosti ili djelomice biti odgovoreno na usmenoj raspravi, službenik za usmene rasprave može dopustiti dostavu pisanog odgovora unutar određenog vremenskog roka. Takav pisani odgovor treba biti dostavljen svim sudionicima usmene rasprave, osim ako službenik za usmene rasprave odluči drukčije kako bi zaštitio pravo na obranu primatelja obavijesti o preliminarno utvrđenim činjenicama, odnosno radi zaštite poslovnih tajni ili drugih povjerljivih informacija o nekoj osobi.
4. Ako postoji potreba da se osigura pravo na usmeno očitovanje, službenik za usmene rasprave može nakon savjetovanja s nadležnim direktorom dati priliku predmetnim strankama, ostalim uključenim stranama, podnositeljima pritužbe ili zainteresiranim trećim stranama u smislu članka 5. da podnesu daljnja pisana očitovanja nakon usmene rasprave. Službenik za usmene rasprave utvrđuje datum do kojega takva očitovanja mogu biti podnesena. Komisija nije dužna uzeti u obzir pisana očitovanja primljena nakon toga datuma.
Članak 13.
Zaštita poslovnih tajni i povjerljivosti na usmenoj raspravi
Uobičajeno je da svaka osoba daje usmeno očitovanje u prisutnosti svih ostalih osoba pozvanih na usmenu raspravu. Službenik za usmene rasprave također može odlučiti saslušati osobe odvojeno na zatvorenom sastanku, uzimajući u obzir njihov legitiman interes za zaštitu poslovnih tajni i ostalih povjerljivih informacija.
POGLAVLJE 7.
PRIVREMENO IZVJEŠĆE I PRAVO NA IZNOŠENJE NAPOMENA
Članak 14.
Privremeno izvješće i napomene
1. Službenik za usmene rasprave nadležnom članu Komisije podnosi privremeno izvješće o raspravi i zaključcima koje je donio s obzirom na jamčenje djelotvornog ostvarenja postupovnih prava. Napomene u tom izvješću tiču se postupovnih pitanja, uključujući sljedeće:
(a)
objava dokumenata i pristup spisu;
(b)
vremenski rokovi za odgovaranje na obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama;
(c)
napomena o pravu na usmeno očitovanje;
(d)
uredno vođenje usmene rasprave.
Primjerak izvješća daje se direktoru Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležnom direktoru i ostalim nadležnim službama Komisije.
2. Osim izvješća iz stavka 1., službenik za usmene rasprave može odvojeno od toga izvješća dati napomene o daljnjem tijeku i nepristranosti postupka. Na taj način službenik za usmene rasprave nastoji posebno osigurati da se prilikom izrade nacrta odluke Komisije vodi računa o svim mjerodavnim činjenicama, bilo da govore u korist ili protiv predmetnih stranaka, uključujući činjenične elemente koji se odnose na težinu i trajanje povrede. Takve se napomene mogu odnositi na, između ostalog, potrebu za daljnjim informacijama, povlačenje određenih preliminarno utvrđenih činjenica, utvrđivanje novih činjenica ili prijedloge daljnjih istražnih mjera sukladno poglavlju V. Uredbe (EZ) br. 1/2003.
Direktor Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležni direktor i Pravna služba obavješćuju se o takvim napomenama.
POGLAVLJE 8.
PREUZIMANJE OBVEZA I NAGODBE
Članak 15.
Preuzimanje obveza i nagodbe
1. Stranke u postupku koje ponude preuzimanje mjera kako bi otklonile zabrinutost koju im je Komisija izrazila u svojoj preliminarnoj ocjeni prema članku 9. Uredbe (EZ) br. 1/2003, mogu se obratiti službeniku za usmene rasprave u svakoj fazi postupka sukladno članku 9. radi osiguranja djelotvornog ostvarenja svojih postupovnih prava.
2. Stranke u postupku u predmetima kartela, koje su uključene u razgovore o nagodbi prema članku 10a. Uredbe (EZ) br. 773/2004, mogu se obratiti službeniku za usmene rasprave u svakoj fazi postupka nagodbe kako bi osigurale djelotvorno ostvarenje svojih postupovnih prava.
POGLAVLJE 9.
ZAVRŠNO IZVJEŠĆE
Članak 16.
Sadržaj i dostava prije donošenja odluke
1. Temeljem nacrta odluke koja se u odnosnom predmetu podnosi Nadzornom odboru, službenik za usmene rasprave priprema konačno pisano izvješće o jamčenju djelotvornog ostvarenja postupovnih prava, kako je navedeno u članku 14. stavku 1., u svakoj fazi postupka. To izvješće također razmatra pitanje bavi li se nacrt odluke samo činjenicama u odnosu na koje je strankama dana prilika za iznošenje njihovih stajališta.
2. Završno izvješće podnosi se nadležnom članu Komisije, direktoru Glavne uprave za tržišno natjecanje, nadležnom direktoru i ostalim nadležnim službama Komisije. Dostavlja se nadležnim tijelima država članica i, u skladu s odredbama o suradnji utvrđenima u protokolima 23. i 24. Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, Nadzornom tijelu EFTA-e.
Članak 17.
Podnošenje Komisiji i objava
1. Završno izvješće službenika za usmene rasprave predstavlja se Komisiji zajedno s nacrtom odluke koji joj je podnesen, kako bi se osiguralo da pri donošenju odluke u pojedinom slučaju Komisija bude u potpunosti obaviještena o svim potrebnim informacijama o tijeku postupka i o tome da je kroz čitav postupak jamčeno djelotvorno ostvarenje postupovnih prava.
2. Službenik za usmene rasprave može izmijeniti završno izvješće u svjetlu promjena koje je Komisija unijela u nacrt odluke prije njezina donošenja.
3. Zajedno s odlukom Komisija primateljima odluke dostavlja i završno izvješće službenika za usmene rasprave. U Službenom listu Europske unije ona zajedno s odlukom objavljuje završno izvješće službenika za usmene rasprave vodeći računa o legitimnom interesu poduzetnika za zaštitu njihovih poslovnih tajni.
POGLAVLJE 10.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 18.
Stavljanje izvan snage i prijelazne odredbe
1. Odluka 2001/462/EZ, EZUČ stavlja se izvan snage.
2. Postupovni koraci koji su već poduzeti prema Odluci 2001/462/EZ, EZUČ i dalje su na snazi. U vezi s istražnim mjerama poduzetima prije stupanja na snagu ove Odluke, službenik za usmene rasprave može odbiti izvršiti svoje ovlasti sukladno članku 4.
U slučajevima u kojima su postupci prema članku 11. stavku 6. Uredbe (EZ) br. 1/2003 odnosno prema članku 6. stavku 1. točki (c) Uredbe (EZ) br. 139/2004 pokrenuti prije stupanja na snagu ove Odluke, privremeno izvješće prema članku 14. ove Odluke i završno izvješće prema članku 16. ne obuhvaćaju istražnu fazu, osim ako službenik za usmene rasprave odluči drukčije.
Članak 19.
Stupanje na snagu
1. Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 13. listopada 2011.