ROZHODNUTÍ RADY 2010/127/SZBP
ze dne 1. března 2010
o omezujících opatřeních vůči Eritreji
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rada Evropské unie přijala dne 16. února 2009 společný postoj 2009/138/SZBP o omezujících opatřeních vůči Somálsku (1), kterým se provádí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008), kterou se zavádí omezující opatření vůči osobám, které se snaží překazit nebo zablokovat mírový politický proces, či osobám, které hrozí prozatímním federálním orgánům Somálska nebo misi Africké unie v Somálsku (AMISOM) silou, nebo podnikají kroky, které narušují stabilitu v Somálsku nebo regionu.
(2)
Dne 14. ledna 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1862 (2009) týkající se hraničního sporu mezi Džibutskem a Eritreou a jeho možného dopadu na místní stabilitu a bezpečnost.
(3)
Dne 23. prosince 2009 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č. 1907 (2009), kterou se uvaluje embargo na zbraně vůči Eritreji a vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně přístavů a letišť, veškerý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, pokud má dotyčný stát k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávání, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle této rezoluce nebo podle všeobecného a úplného zbrojního embarga uvaleného na Somálsko podle bodu 5 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 733 (1992), rozpracované a pozměněné dalšími rezolucemi.
(4)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907 (2009) rovněž zavádí omezující opatření vůči jednotlivcům a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jež určil výbor, který byl zřízen podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008).
(5)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily prodeji nebo dodávkám zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů k výše uvedenému materiálu, do Eritreje státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod jejich vlajkou, bez ohledu na to, zda tento materiál pochází z jejich území či nikoliv.
2. Zakazuje se přímé nebo nepřímé poskytování technického poradenství, výcviku, finanční nebo jiné pomoci, které souvisí s vojenskou činností, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 státními příslušníky členských států nebo z území členských států do Eritreje.
3. Zakazuje se rovněž pořizování věcí uvedených v odstavci 1 z Eritreje, ať už z tohoto území pocházejí či nikoli, státními příslušníky členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států, jakož i poskytování technické pomoci, výcviku, finanční či jiné pomoci spojené s vojenskými činnostmi, nebo poskytování, výroba, údržba či používání věcí uvedených v odstavci 1 ze strany Eritreje státním příslušníkům členských států.
Článek 2
1. Členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodním právem kontrolují na svém území, včetně přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Eritreje nebo do ní směřující, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě je možné se domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí.
2. Na letadla a plavidla přepravující náklad do Eritreje nebo z ní se vztahuje povinnost poskytnout dodatečné informace před příjezdem a před odjezdem o veškerém zboží, které je přiváženo do členského státu nebo je z něj vyváženo.
3. Pokud členské státy objeví věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, zajistí je a odstraní (zničením či znehodnocením).
Článek 3
Omezující opatření podle článku 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a 2 se ukládají vůči osobám a subjektům, včetně nejen eritrejského politického a vojenského velení, jakož i včetně vládních a polostátních subjektů, nebo jakýchkoli osob či subjektů jednajících jejich jménem nebo pod jejich vedením, určených výborem zřízeným na základě rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 751 (1992), rozšířené rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1844 (2008) (dále jen „Výbor pro sankce“) jako:
-
osoby či subjekty, které porušily zbrojní embargo a související opatření podle článku 1;
-
osoby či subjekty, které z Eritreje poskytují pomoc ozbrojeným opozičním skupinám, jejichž cílem je destabilizovat region;
-
osoby či subjekty, které brání provádění rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1862 (2009) týkající se Džibuti;
-
osoby či subjekty, které ukrývají, financují, podporují, organizují, cvičí či podněcují jednotlivce či skupiny k páchání násilných či teroristických činů vůči jiným státům či jejich občanům v regionu, nebo činnost takových osob či skupin usnadňují;
-
osoby či subjekty, které brání vyšetřování či práci monitorovací skupiny, která byla znovustavena rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1853 (2008).
Příslušné osoby a subjekty jsou uvedeny v příloze.
Článek 4
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zabránily přímým nebo nepřímým dodávkám, prodeji či převozu zbrojního a souvisejícího materiálu všech typů včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro výše uvedený materiál a přímému či nepřímému poskytování vojenské pomoci či výcviku, finanční a jiné pomoci, včetně investování, brokerských či jiných finančních služeb spojených s vojenskou činností, nebo poskytování, výrobě, údržbě či užívání zbraní a vojenského vybavení státními příslušníky členských států nebo z území členských států nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států osobám a subjektům uvedeným v článku 3.
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území vstupovaly nebo přes ně projížděly osoby uvedené v článku 3.
2. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k odmítnutí vstupu svých státních příslušníků na své území.
3. Odstavec 1 se nepoužije, pokud Výbor pro sankce v jednotlivých případech stanoví, že cesta je odůvodněna humanitární potřebou, včetně náboženské povinnosti, nebo pokud Výbor pro sankce dojde k závěru, že by výjimka mohla jinak podpořit cíle, kterými jsou mír a stabilita v regionu.
4. Pokud členský stát povolí podle odstavce 3 osobám určeným Výborem pro sankce vstup na své území nebo průjezd přes ně, je toto povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo či nepřímo vlastněné nebo ovládané osobami či subjekty uvedenými v článku 3.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Členské státy mohou udělit výjimky týkající se opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné k úhradě základních výdajů, včetně úhrad za potraviny, nájemné nebo hypotéku, léky a lékařské ošetření, daně, pojistné a poplatky za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených profesních odměn a k náhradě výdajů spojených s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na služby v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů;
d)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, po oznámení dotyčného členského státu Výboru pro sankce a po jeho schválení;
e)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí bylo vydáno přede dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1907(2009) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení Výboru pro sankce ze strany dotyčného členského státu.
4. Odstavec 2 se nepoužije na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tento úrok, jiné výnosy či platby i nadále vztahuje odstavec 1.
5. Výjimky uvedené v odst. 3 písm. a), b) a c) mohou být uděleny poté, co dotyčný členský stát oznámí výboru svůj záměr případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům, a hospodářským zdrojům, a pokud do tří pracovních dnů od tohoto oznámení neobdrží od Výboru pro sankce zamítavé rozhodnutí.
Článek 7
Rada vyhotovuje seznam uvedený v příloze a provádí jeho změny na základě rozhodnutí Výboru pro sankce.
Článek 8
Toto rozhodnutí bude přezkoumáno, pozměněno nebo případně zrušeno v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady bezpečnosti OSN.
Článek 9
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Článek 10
Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 1. března 2010.
32010D0127
L 051/19
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
01.03.2010.
ODLUKA VIJEĆA 2010/127/ZVSP
od 1. ožujka 2010.
o mjerama ograničavanja protiv Eritreje
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske unije, a posebno njegov članak 29.,
budući da:
(1)
Vijeće je 16. veljače 2009. donijelo Zajedničko stajalište 2009/138/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Somalije (1) o provedbi Rezolucije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda (UNSCR) 1844 (2008.) kojom su uvedene mjere ograničavanja protiv onih koji pokušavaju spriječiti ili blokirati miroljubiv politički proces ili onih koji silom ugrožavaju prijelazne savezne institucije (TFI-ije) Somalije ili misije Afričke unije u Somaliji (AMISOM), ili svojim djelovanjem potkopavaju stabilnost Somalije ili regije.
(2)
Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda usvojilo je 14. siječnja 2009. rezoluciju UNSCR 1862 (2009.) o graničnome sporu između Džibutija i Eritreje i njegovom mogućem utjecaju na stabilnost i sigurnost u podregiji.
(3)
Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda je 23. prosinca 2009. usvojilo rezoluciju UNSCR 1907 (2009.) kojom se uvodi embargo na oružje protiv Eritreje i poziva sve države da, u skladu sa svojim nacionalnim tijelima i zakonodavstvom i uz poštivanje međunarodnog prava na svojem državnom području, uključujući morske i zračne luke, pregledaju svaki teret koji ulazi u Eritreju ili izlazi iz Eritreje ako dotična država raspolaže informacijama na temelju kojih se smatra da teret sadržava predmete čija je nabava, prodaja, prijenos ili izvoz tom rezolucijom zabranjen ili je pod općim ili potpunim embargom na oružje za Somaliju uvedenim na temelju stavka 5. rezolucije UNSCR 733 (1992.) te izmijenjen naknadnim rezolucijama.
(4)
Rezolucijom UNSCR 1907 (2009.) uvode se i mjere ograničavanja protiv pojedinaca i subjekata, uključujući, ali ne ograničavajući se na eritrejsko političko i vojno vodstvo koje je odredio Odbor ustanovljen na temelju rezolucije UNSCR 751 (1992.) i proširen u skladu s rezolucijom UNSCR 1844 (2008.).
(5)
Potrebno je daljnje djelovanje Unije kako bi se provele određene mjere,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
1. Države članice poduzimaju potrebne mjere za sprečavanje prodaje ili nabave oružja ili srodnoga materijala svih vrsta, uključujući oružja i streljiva, vojnih vozila i opreme, paravojne opreme i rezervnih dijelova za navedeno, koje bi mogli počiniti državljani država članica ili koji bi mogli biti počinjeni s državnog područja država članica ili uporabom plovila ili zrakoplova država članica, neovisno o tome potječe li navedeno s državnog područja država članica ili ne potječe.
2. Zabranjeno je osiguranje tehničke pomoći, osposobljavanja, financijske i druge pomoći povezane s vojnom djelatnošću ili nabava, proizvodnja, održavanje ili uporaba predmeta iz stavka 1. Eritreji za državljane država članica ili s državnog područja država članica.
3. Zabranjena je također nabava predmeta iz stavka 1. iz Eritreje od strane državljana država članica ili uporabom njihovih plovila ili zrakoplova, kao i osiguranje tehničke pomoći, osposobljavanja, financijske i druge pomoći povezane s vojnim aktivnostima ili nabava, proizvodnja, održavanje ili uporaba predmeta iz stavka 1. državljanima država članica sa strane Eritreje, neovisno o tome potječe li navedeno s državnog područja Eritreje ili ne potječe.
Članak 2.
1. Države članice u skladu sa svojim nacionalnim tijelima i zakonodavstvom i uz poštivanje međunarodnog prava na svojem državnom području, uključujući morske i zračne luke, pregledaju svaki teret koji ulazi u Eritreju ili izlazi iz Eritreje ako predmetna država raspolaže informacijama na temelju kojih opravdano smatra da teret sadržava predmete čija je nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjena ovom Odlukom.
2. Od svih zrakoplova i plovila koji prenose teret u Eritreju ili iz Eritreje za svu robu koja se unosi u državu članicu ili iz nje iznosi zahtijevaju se dodatne informacije prije ulaza i prije izlaza.
3. Ako države članice otkriju predmete čija je nabava prodaja, prijenos ili izvoz zabranjen ovom Odlukom, predmeti se oduzimaju i zatim uništavaju ili se onemogućuje njihovo djelovanje.
Članak 3.
Mjere ograničavanja propisane člankom 4., člankom 5. stavkom 1. i člankom 6. stavcima 1. i 2. uvode se protiv osoba i subjekata koje odredi Odbor za sankcije, uključujući eritrejsko političko i vojno vodstvo, ali i ne ograničavajući se na njih, kao i na vladine i paradržavne subjekte te na sve osobe ili subjekte koji djeluju u njihovo ime ili prema njihovim napucima, koje je odredio Odbor uspostavljen na temelju rezolucije UNSCR 751 (1992.) i proširen rezolucijom UNSCR 1844 (2008.) („Odbor za sankcije”), kao i za osobe i subjekte koji:
-
su kršili embargo na oružje i s tim povezane mjere kako je navedeno u članku 1.,
-
iz Eritreje osiguravaju potporu naoružanim oporbenim skupinama čiji je cilj destabilizirati regiju,
-
koče provedbu rezolucije UNSCR 1862 (2009.) koja se odnosi na Džibuti,
-
daju utočište, financiraju, omogućuju djelovanje, podupiru, organiziraju, osposobljavaju ili potiču pojedince ili skupine na počinjenje nasilnih ili terorističkih djela protiv drugih država u regiji ili protiv njihovih državljana,
-
koče istrage ili rad skupine za monitoring koja je ponovno uspostavljena rezolucijom UNSCR 1853 (2008.).
Odgovarajuće osobe i subjekti navedeni su u Prilogu.
Članak 4.
Države članice poduzimaju potrebne mjere za sprečavanje nabave, prodaje ili prijenos oružja i srodnoga materijala svih vrsta, uključujući oružje i streljivo, vojnih vozila i opreme, paravojne opreme i rezervnih dijelova za sve navedene predmete te neposredne ili posredne nabava tehničke pomoći ili osposobljavanja, financijske i druge pomoći uključujući ulaganja, posredničke i druge financijske usluge povezane s vojnim aktivnostima ili s nabavom, proizvodnjom, održavanjem ili uporabom oružja ili vojne opreme osobama i subjektima iz članka 3. od strane državljana država članica ili s njihova državnog područja ili uporabom zrakoplova ili plovila pod zastavom država članica.
Članak 5.
1. Države članice poduzimaju potrebne mjere da se osobama iz članka 3. spriječi ulaz na njihovo državno područje ili provoz preko njega.
2. Stavak 1. ne obvezuje državu članicu da svojim državljanima odbije ulaz na svoje državno područje.
3. Stavak 1. ne primjenjuje se kad Odbor za sankcije utvrdi, u svakom pojedinom slučaju, da je takvo putovanje opravdano humanitarnim potrebama, uključujući vjerske obveze, ili kad Odbor za sankcije zaključi da bi iznimka pospješila ostvarivanje mira i stabilnosti u regiji.
4. Kad u skladu sa stavkom 3. država članica odobri ulaz na svoje državno područje ili provoz kroz njega osobama koje je odredio Odbor za sankcije, odobrenje mora biti ograničeno na svrhu za koju je izdano i na osobe na koje se neposredno odnosi.
Članak 6.
1. Zamrzavaju se sva sredstva i gospodarski izvori koje neposredno ili posredno posjeduju ili nadziru osobe ili subjekti iz članka 3.
2. Osobama ili subjektima iz stavka 1. ne smiju se neposredno ili posredno davati na raspolaganje sredstva ili gospodarski izvori niti od njih smiju imati koristi.
3. Države članice smiju dopustiti iznimke od mjera navedenih u stavcima 1. i 2. s obzirom na sredstva i gospodarske izvore koji su:
(a)
potrebni za osnovne izdatke, uključujući plaćanja za prehrambene proizvode, stanarinu ili hipoteku, lijekove i zdravstvenu skrb, poreze, premije osiguranja i komunalne naknade;
(b)
namijenjeni isključivo plaćanju opravdanih honorara i povrata za izdatke povezane s pružanjem pravnih usluga;
(c)
namijenjeni isključivo za plaćanje naknada ili usluga za redovito čuvanje ili održavanje zamrznutih financijskih sredstava ili gospodarskih izvora, u skladu s nacionalnim pravom;
(d)
potrebni za izvanredne izdatke, pod uvjetom da je predmetna država članica o njima službeno obavijestila Odbor za sankcije i dobila njegovo odobrenje;
(e)
predmet sudskog, upravnog ili arbitražnog založnog prava, u kojem se slučaju sredstva ili gospodarski izvori mogu koristiti za ispunjenje tražbina osiguranih tim založnim pravom, pod uvjetom da je založno pravo nastalo ili sudska odluka donesena prije datuma donošenja rezolucije UNSCR 1907 (2009.) i da nije u korist osobe ili subjekta iz stavka 1. ovog članka, nakon što predmetna država članica službeno obavijesti Odbor za sankcije.
4. Stavak 2. ne primjenjuje se na priljev na zamrznute račune temeljem:
(a)
kamata ili drugih prinosa na te račune; ili
(b)
plaćanja dospjelih prema ugovorima, sporazumima koji su sklopljeni ili obvezama koje su nastale prije datuma kad su ti računi postali predmetom mjera ograničavanja,
pod uvjetom da takve kamate, drugi prinosi ili plaćanja i dalje podliježu odredbama stavka 1.
5. Iznimke iz stavka 3. točaka (a), (b) i (c) mogu se odobriti nakon što predmetna država članica službeno obavijesti Odbor za sankcije o svojoj namjeri da, kad je to potrebno, odobri pristup tim sredstvima i gospodarskim izvorima te ako u roku od tri radna dana nakon te službene obavijesti ne dobije negativan odgovor od Odbora za sankcije.
Članak 7.
Vijeće uspostavlja popis koji je naveden u Prilogu te ga izmjenjuje u skladu s odlukama Odbora za sankcije.
Članak 8.
Ova se Odluka preispituje, mijenja ili stavlja izvan snage, kad je to potrebno, u skladu s odgovarajućim odlukama Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda.
Članak 9.
Ova Odluka stupa na snagu na dan njezina donošenja.
Članak 10.
Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Sastavljeno u Bruxellesu 1. ožujka 2010.