NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 691/2011
ze dne 6. července 2011
o evropských environmentálních hospodářských účtech
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 338 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii se mimo jiné stanoví, že Unie „usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu a na cenové stabilitě, vysoce konkurenceschopném sociálně tržním hospodářství směřujícím k plné zaměstnanosti a společenskému pokroku a na vysokém stupni ochrany a zlepšování kvality životního prostředí“.
(2)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí potvrdilo (2), že spolehlivé informace o stavu životního prostředí a o klíčových trendech, vlivech a faktorech environmentálních změn jsou zásadní pro tvorbu efektivní politiky, její provádění a obecněji pro větší zapojení občanů. Je třeba vyvinout nástroje, které by zvýšily povědomí veřejnosti o vlivu hospodářské činnosti na životní prostředí.
(3)
Vědecky podložený přístup k měření nedostatku zdrojů bude mít v budoucnu zásadní význam pro udržitelný rozvoj Unie.
(4)
Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 1578/2007/ES ze dne 11. prosince 2007 o statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 (3) jasně poukazuje na potřebu vysoce kvalitních statistik a účtů v oblasti životního prostředí. Mezi hlavními iniciativami pro období 2008 až 2012 se dále uvádí, že by měly být případně vypracovány právní základy pro základní oblasti sběru environmentálních údajů, které nejsou v současnosti upraveny žádným právním aktem.
(5)
Komise ve sdělení ze dne 20. srpna 2009 nazvaném „Překročit HDP: měření pokroku v měnícím se světě“ uznala potřebu doplnit stávající ukazatele o údaje, které zohlední environmentální a sociální aspekty, a tím umožní soudržnější a komplexnější tvorbu politiky. K tomuto účelu představují environmentální hospodářské účty nástroj pro monitorování tlaků, jimiž působí hospodářství na životní prostředí, a pro zkoumání, jak by tyto tlaky mohly být zmírněny. Environmentální hospodářské účty poskytují více informací než národní účty samotné, neboť vypovídají o vzájemném působení faktorů souvisejících s hospodářstvím, domácnostmi a životním prostředím. Environmentální hospodářské účty představují důležitý zdroj údajů pro rozhodnutí přijímaná v oblasti životního prostředí a měly by být zohledňovány Komisí při posuzování dopadů. V souladu se zásadami udržitelného rozvoje a úsilím o dosažení ekonomiky efektivně využívající zdroje s minimálním znečištěním, které jsou zakotveny ve strategii Evropa 2020 a v různých významných iniciativách, je stále naléhavějším úkolem vytvořit rámec pro údaje, který bude důsledně zahrnovat kromě hospodářských otázek i otázky z oblasti životního prostředí.
(6)
Evropský systém účtů (ESA) stanovený nařízením Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (4) (dále jen „ESA 95“), který je v souladu se Systémem národních účtů (SNA) přijatým Statistickou komisí OSN v únoru 1993, je hlavním nástrojem hospodářských statistik Unie a mnoha hospodářských ukazatelů (včetně HDP). Rámec ESA lze používat pro analýzu a hodnocení různých aspektů hospodářství (například jeho struktury, určitých úseků nebo vývoje v čase), přesto však pro potřeby určitých konkrétních údajů, jako například pro analýzu vzájemných vztahů mezi životním prostředím a hospodářstvím, je nejlepším řešením sestavit samostatné satelitní účty.
(7)
Ve svých závěrech z června roku 2006 Evropská rada vyzvala Unii a členské státy, aby národní účty rozšířily o hlavní aspekty udržitelného rozvoje. Národní účty by proto měly být doplněny o integrované environmentální hospodářské účty poskytující plně odpovídající údaje.
(8)
Je velmi důležité, aby okamžitě po dosažení plné funkčnosti systému byly evropské environmentální hospodářské účty aktivně a přesně využívány ve všech členských státech a při tvorbě všech příslušných politik Unie a představovaly základ pro posuzování dopadů, akční plány, legislativní návrhy a další důležité výsledky politického rozhodování.
(9)
Aktuálnější údaje by rovněž bylo možné získat takzvaným „okamžitým odhadem“, který využívá statistické techniky podobné technikám používaným při sestavování předpovědí za účelem spolehlivých odhadů.
(10)
Satelitní účty umožňují pružně a bez přetěžování nebo narušení ústředního systému rozšířit analytické kapacity národních účtů na vybrané oblasti společenského zájmu, jako jsou tlaky na životní prostředí vyplývající z lidské činnosti. Satelitní účty by měly být pravidelně a ve srozumitelné podobě zpřístupňovány veřejnosti.
(11)
Systém integrovaných environmentálních hospodářských účtů (SEEA), který společně vyvinuly OSN, Evropská komise, Mezinárodní měnový fond, Organizace pro ekonomickou spolupráci a rozvoj a Světová banka, je satelitním systémem SNA. Spojuje hospodářské informace a informace o životním prostředí do společného rámce, který umožňuje měřit přínos životního prostředí pro hospodářství a vliv hospodářství na životní prostředí. Poskytuje tvůrcům politiky ukazatele a popisné statistické údaje pro sledování tohoto vzájemného působení a také databázi pro strategické plánování a analýzu politik za účelem nalezení udržitelnějších cest rozvoje.
(12)
SEEA v maximální možné míře slučuje a integruje jednotlivé kategorie environmentálních hospodářských účtů. Všechny tyto kategorie obecně rozšiřují stávající pojetí nákladů, tvorby kapitálu a základního kapitálu v SNA tím, že je doplňují dalšími údaji vyjádřenými ve fyzických jednotkách, což umožňuje zahrnout environmentální náklady a využití přírodních zdrojů ve výrobě, nebo je korigují díky zahrnutí těchto účinků vyjádřených v peněžních jednotkách. V rámci tohoto celkového zaměření se některé stávající kategorie značně liší, pokud jde o metodiku a pokud jde o otázky životního prostředí, kterých se týkají.
(13)
V roce 1994 předložila Komise svou první strategii „ekologického účetnictví“. Od té doby Komise (Eurostat) a členské státy vypracovaly a vyzkoušely metody účetnictví do takové míry, že několik členských států nyní pravidelně poskytuje první soubory environmentálních hospodářských účtů. Nejčastější jsou účty související s fyzickým tokem emisí do ovzduší (včetně skleníkových plynů) a účty materiálové spotřeby, jakož i peněžní účty výdajů na ochranu životního prostředí a daní souvisejících s životním prostředím.
(14)
Jedním z cílů pro období zahrnuté ve statistickém programu Společenství na období 2008 až 2012 je přijmout iniciativy k nahrazení dohod právními předpisy Unie v určitých oblastech, ve kterých se pravidelně vyhotovují evropské statistiky a které již dosáhly dostatečné zralosti.
(15)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (5) poskytuje referenční rámec pro evropské environmentální hospodářské účty. Vyžaduje zejména, aby byly evropské statistiky v souladu se zásadami profesionální nezávislosti, nestrannosti, objektivity, spolehlivosti, statistické důvěrnosti a efektivity nákladů.
(16)
Jelikož se jednotlivé soubory environmentálních hospodářských účtů nacházejí ve stádiu vývoje a jsou na různém stupni zralosti, měla by být přijata modulární struktura umožňující přiměřenou pružnost, aby bylo mimo jiné možné zavést další moduly.
(17)
Měl by být zaveden program pilotních studií s cílem zlepšit kvalitu výkaznictví a údajů, posílit metodiku a připravit se na další vývoj.
(18)
Před zavedením dalších zpravodajských povinností by mělo být provedeno posouzení proveditelnosti.
(19)
Komise by měla mít pravomoc povolit členským státům během přechodných období výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy.
(20)
Unie by měla podporovat zavádění environmentálních hospodářských účtů ve třetích zemích, zejména pak v zemích, které sdílí některé složky životního prostředí (zejména vodu) s členskými státy EU.
(21)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření společného rámce pro sběr údajů, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení modulů environmentálnímu, hospodářskému a technickému vývoji a poskytnutí metodických pokynů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(23)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení a řádného fungování systému evropských environmentálních hospodářských účtů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6).
(24)
Byl konzultován Výbor pro evropský statistický systém,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví společný rámec pro sběr, sestavování, předávání a vyhodnocování evropských environmentálních hospodářských účtů za účelem vytváření environmentálních hospodářských účtů jakožto satelitních účtů k ESA 95 tím, že stanoví metodiku, společné standardy, definice, klasifikace a účetní pravidla, jež mají být používány pro sestavování environmentálních hospodářských účtů.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„emisí do ovzduší“ fyzický tok plynných látek nebo prachových částic z národního hospodářství (výrobních nebo spotřebních procesů) do ovzduší, které je součástí systému životního prostředí;
2)
„daní související s životním prostředím“ daň, jejíž daňový základ tvoří fyzická jednotka (případně její zástupná jednotka) něčeho, co má určitý prokázaný negativní vliv na životní prostředí, a která je v systému ESA-95 označena jako daň;
3)
„účty materiálových toků na makroekonomické úrovni (EW-MFA)“ ucelené zaznamenávání materiálových vstupů do národního hospodářství, změn materiálových zásob v hospodářství a materiálových výstupů do jiných hospodářství nebo do životního prostředí.
Článek 3
Moduly
1. Environmentální hospodářské účty, které mají být sestavovány v rámci společného rámce podle článku 1, se dělí do těchto modulů:
a)
modul pro účty emisí do ovzduší uvedený v příloze I;
b)
modul pro daně související s životním prostředím podle ekonomických činností uvedený v příloze II;
c)
modul pro účty materiálových toků na makroekonomické úrovni uvedený v příloze III.
2. Každá příloha obsahuje tyto údaje:
a)
cíle, pro které mají být účty sestavovány;
b)
rozsah pokrytí účtů;
c)
seznam ukazatelů, pro které mají být sestavovány a předávány údaje;
d)
první referenční rok, četnost a lhůty pro předávání sestavených uvedených účtů;
e)
vykazovací tabulky;
f)
maximální délku přechodných období uvedených v článku 8, na která může Komise povolit výjimky.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9, je-li to nezbytné s ohledem na environmentální, hospodářský nebo technický vývoj, za účelem:
a)
poskytnutí metodických pokynů a
b)
aktualizace příloh uvedených v odstavci 1 týkající se informací uvedených v odst. 2 písm. c), d) a e),
Při výkonu pravomoci podle tohoto odstavce Komise zajistí, aby jí vydané akty v přenesené pravomoci nepředstavovaly pro členské státy a respondenty další podstatnou administrativní zátěž.
Článek 4
Pilotní studie
1. Komise vypracuje program pro pilotní studie, které by měly členské státy provést na základě dobrovolnosti, s cílem zlepšit kvalitu vykazování a údajů, vytvořit dlouhodobé časové řady a vyvinout metodiku. Program zahrnuje pilotní studie, které mají ověřit proveditelnost zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů. Při vypracovávání tohoto programu Komise zajistí, aby členským státům a respondentům nevznikla žádná další administrativní nebo finanční zátěž.
2. Závěry z pilotních studií Komise vyhodnotí a zveřejní, přičemž vezme v úvahu přínosy dostupnosti údajů v poměru k nákladům na jejich sběr a k administrativní zátěži respondentů. Tyto závěry se zohlední v návrzích na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jež může Komise zahrnout do zprávy podle článku 10.
Článek 5
Sběr údajů
1. V souladu s přílohami tohoto nařízení členské státy shromažďují údaje nezbytné pro sledování ukazatelů uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. c).
2. Členské státy shromažďují potřebné údaje tak, že uplatní zásadu administrativního zjednodušení a kombinují tyto zdroje:
a)
zjišťování;
b)
postupy statistického odhadování v případě, že některé ukazatele nebyly sledovány u všech jednotek;
c)
administrativní zdroje.
3. Členské státy informují Komisi a poskytnou podrobné údaje o použitých metodách a zdrojích.
Článek 6
Předávání údajů Komisi (Eurostatu)
1. Členské státy předají Komisi (Eurostatu) údaje uvedené v přílohách, včetně důvěrných údajů, a to ve lhůtách stanovených v těchto přílohách.
2. Údaje se předávají v příslušném technickém formátu, který stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
Článek 7
Posouzení kvality
1. Pro účely tohoto nařízení se na údaje, které mají být předány, použijí kritéria kvality uvedená v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 223/2009.
2. Členské státy předloží Komisi (Eurostatu) zprávu o kvalitě předávaných údajů.
3. Při uplatňování kritérií kvality uvedených v odstavci 1 na údaje, na které se vztahuje toto nařízení, přijme Komise prováděcí akty ke stanovení způsobu zpracování, struktury a periodicity zpráv o kvalitě. Tyto akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
4. Komise (Eurostat) posoudí kvalitu předávaných údajů a může do jednoho měsíce od jejich obdržení požádat dotyčný členský stát, aby předložil doplňující informace ohledně těchto údajů nebo případně souboru revidovaných údajů.
Článek 8
Výjimky
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými povolí členským státům během přechodných období uvedených v přílohách výjimky, pokud jejich vnitrostátní statistické systémy vyžadují rozsáhlé úpravy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 11 odst. 2.
2. Za účelem získání výjimky podle odstavce 1 předloží dotyčný členský stát Komisi řádně odůvodněnou žádost do 12. listopadu 2011.
Článek 9
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 je Komisi svěřena na dobu pěti let od 11. srpna 2011. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 10
Zprávy a přezkum
Komise předloží do 31. prosince 2013 Evropskému parlamentu a Radě a poté jim předkládá každé tři roky zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Ve zprávě se vyhodnotí zejména kvalita předávaných údajů, metody shromažďování údajů, administrativní zátěž pro členské státy a respondenty, jakož i proveditelnost a efektivnost těchto statistik.
Ke zprávě budou ve vhodných případech a s přihlédnutím k závěrům podle čl. 4 odst. 2 připojeny návrhy:
-
na zavedení nových modulů environmentálních hospodářských účtů, jako jsou například výdaje a výnosy spojené s ochranou životního prostředí (EPER)/účty výdajů na ochranu životního prostředí (EPEA), sektor environmentálního zboží a služeb (EGSS), účty energií, dotace související s životním prostředím, účty výdajů na využívání, správu a řízení přírodních zdrojů (RUMEA), účty vody (kvantitativní a kvalitativní), účty odpadů, účty lesů, účty ekosystémových služeb, účty materiálových zásob na makroekonomické úrovni (EW-MSA) a měření nevyužitých vytěžených zemních materiálů (včetně zeminy),
-
zaměřené na další zvyšování kvality údajů a metod jejich shromažďování, čímž se zlepší pokrytí a srovnatelnost údajů a sníží administrativní zátěž pro podniky a správní orgány.
Článek 11
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro evropský statistický systém zřízený nařízením (ES) č. 223/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 12
Vstup v platnost
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 6. července 2011.
32011R0691
L 192/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 691/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 6. srpnja 2011.
o europskim ekonomskim računima okoliša
(Tekst značajan za EGP)
(691/2011/EU)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 338. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Člankom 3. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji predviđeno je, između ostalog, da Unija „radi na održivom razvoju Europe koji se temelji na uravnoteženom gospodarskom rastu i stabilnosti cijena, visoko konkurentnom socijalnom tržišnom gospodarstvu, s ciljem pune zaposlenosti i društvenog napretka te visokoj razini zaštite i poboljšanja kvalitete okoliša.”
(2)
Odlukom br. 1600/2002/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. srpnja 2002. o utvrđivanju Šestog programa djelovanja Zajednice za okoliš (2) potvrđuje se nužnost pouzdanih informacija o stanju okoliša kao i o ključnim trendovima, pritiscima i pokretačima ekoloških promjena za razvoj učinkovite politike i njezinu primjenu, te općenito za jačanje uloge građana. Trebalo bi razviti instrumente kako bi se povećala osviještenost javnosti o ekološkim učincima gospodarskih djelatnosti.
(3)
Znanstveno utemeljen pristup mjerenju pomanjkanja resursa će u budućnosti biti ključan za održivi razvoj Unije.
(4)
Odlukom 1578/2007 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2007. o Statističkom programu Zajednice od 2008. do 2012. (3) jasno se upućuje na potrebu za visoko kvalitetnim statistikama i računima u području okoliša. Nadalje, u okviru glavnih inicijativa za razdoblje od 2008. do 2012. navodi se da bi trebalo razviti pravne temelje, prema potrebi, za ključna područja prikupljanja podataka o okolišu koja trenutačno nisu obuhvaćena pravnim aktima.
(5)
U Komunikaciji od 20. kolovoza 2009. pod naslovom „BDP i dalje: mjerenje napretka u svijetu koji se mijenja”, Komisija je prepoznala potrebu za dopunjavanjem postojećih pokazatelja podacima koji uključuju ekološke i društvene aspekte kako bi se omogućilo donošenje dosljednije i sveobuhvatnije politike. S tim ciljem, ekonomski računi okoliša omogućuju praćenje pritisaka gospodarstva na okoliš i proučavanje mogućnosti za njihovo smanjivanje. Ekonomski računi okoliša pokazuju međudjelovanje čimbenika gospodarstva, domaćinstava i okoliša te stoga pružaju više informacija nego nacionalni računi pojedinačno. Značajan su izvor podataka za odluke o okolišu i Komisija bi ih trebala uzeti u obzir pri sastavljanju procjena učinaka. U skladu s načelima održivog razvoja i težnjom da se ostvari gospodarstvo s učinkovitom raspodjelom resursa i niskom razinom onečišćenja, uklopljeno u Strategiju Europa 2020. i razne važne inicijative, razvoj okvira podataka koji pored ekonomskih pitanja dosljedno uključuje i pitanja okoliša postaje tim više nezaobilazna potreba.
(6)
Europski sustav računa (ESA), uspostavljen Uredbom Vijeća (EZ) br. 2223/96 od 25. lipnja 1996. o Europskom sustavu nacionalnih i regionalnih računa u Zajednici (4) (ESA 95), koji je u skladu sa Sustavom nacionalnih računa (SNA) koji je u veljači 1993. usvojila Statistička komisija Ujedinjenih naroda, glavni je alat na kojem se temelji ekonomska statistika Unije kao i mnogi ekonomski pokazatelji (uključujući BDP). Okvir ESA-e može se koristiti za analizu i ocjenu raznih aspekata gospodarstva (npr. strukture gospodarstva, posebnih dijelova, razvoja tijekom vremena), no za neke specifične potrebe, kao što je analiza međudjelovanja između okoliša i gospodarstva, najbolje je rješenje uspostaviti zasebne satelitske račune.
(7)
Europsko vijeće u svojim je zaključcima iz lipnja 2006. pozvalo Uniju i države članice da prošire nacionalne račune na ključne aspekte održivog razvoja. Nacionalne račune bi stoga trebalo dopuniti integriranim ekonomskim računima okoliša koji će osiguravati potpuno dosljedne podatke.
(8)
Vrlo je važno da se europski ekonomski računi okoliša, čim sustav postane u potpunosti operativan, aktivno i točno koriste u svim državama članicama i u donošenju svih relevantnih politika Unije kao ključan temelj za procjene učinaka, zakonodavne prijedloge i druge značajne rezultate političkog procesa.
(9)
Pravodobniji podaci se mogu dobiti i kratkoročnim prognoziranjem, koje daje pouzdane procjene pomoću statističkih metoda sličnih onima koje se koriste za predviđanje.
(10)
Satelitski računi omogućuju proširenje analitičkih mogućnosti nacionalnog računovodstva na odabrana društveno osjetljiva područja, kao što su pritisci na okoliš zbog čovjekove djelatnosti, na fleksibilan način, bez preopterećivanja ili ometanja središnjeg sustava. Satelitski računi trebali bi biti na raspolaganju javnosti redovito i u razumljivom obliku.
(11)
Sustav integriranih ekonomskih računa okoliša (SEEA) koji su zajednički razvili Ujedinjeni narodi, Europska komisija, Međunarodni monetarni fond, Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj i Svjetska banka je satelitski sustav Sustava nacionalnih računa (SNA). Unutar zajedničkog okvira on udružuje informacije o gospodarstvu i okolišu s ciljem mjerenja doprinosa okoliša gospodarstvu i učinka gospodarstva na okoliš. Donositeljima politika osigurava indikatore i opisne statistike za praćenje tih međudjelovanja, kao i bazu podataka za strateško planiranje i analizu politike s ciljem pronalaženja održivijih putova razvoja.
(12)
Koliko je god to moguće, sustav SEEA združuje i integrira različite kategorije ekonomskih računa okoliša. Općenito, sve te kategorije proširuju postojeće koncepte troška, stvaranja kapitala i kapitalnih zaliha iz sustava SNA tako da ih dopunjuju dodatnim podacima u fizičkom smislu kako bi se obuhvatili troškovi okoliša i korištenje prirodnih resursa u proizvodnji, ili ih mijenjaju uključivanjem tih učinaka izraženih u novcu. U okviru tog općenitog usmjerenja, različite postojeće kategorije znatno se razlikuju prema metodologiji i prema pitanjima okoliša na koje se odnose.
(13)
Komisija je predstavila svoju prvu strategiju „zelenog računovodstva” 1994. godine. Od tada su Komisija (Eurostat) i države članice razvijale i testirale računovodstvene metode do mjere da nekoliko država članica sada redovito osigurava prve skupine ekonomskih računa okoliša. Najčešći su računi o fizičkom toku emisija u zrak (uključujući stakleničke plinove) i utrošku materijala, te novčani računi o izdacima za zaštitu okoliša i o porezima za okoliš.
(14)
Jedan od ciljeva za razdoblje na koje se odnosi Statistički program Zajednice od 2008. do 2012. je pokretanje inicijativa za nadomještanje sporazumâ zakonodavstvom Unije u određenim područjima u kojima se europske statistike redovito proizvode i dovoljno su razvijene.
(15)
Uredbom (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009. o europskoj statistici (5) osigurava se referentni okvir za europske ekonomske račune okoliša. Posebno se zahtijeva usklađenost europske statistike s načelima profesionalne neovisnosti, nepristranosti, objektivnosti, pouzdanosti, povjerljivosti statističkih podataka i troškovne učinkovitosti.
(16)
S obzirom da je u tijeku razvoj različitih skupina ekonomskih računa okoliša koje nisu razvijene u jednakoj mjeri, trebalo bi usvojiti modularnu strukturu koja bi osiguravala odgovarajuću fleksibilnost i između ostalog omogućavala uvođenje novih modula.
(17)
Trebalo bi oblikovati program pilot istraživanja radi boljeg izvješćivanja i kvalitete podataka, boljih metodologija i pripreme za daljnji razvoj.
(18)
Prije uvođenja dodatnih zahtjeva u pogledu izvješćivanja trebalo bi provesti ocjenu izvedivosti.
(19)
Komisija bi trebala biti ovlaštena za odobravanje odstupanja državama članicama tijekom prijelaznih razdoblja ako su potrebne značajne prilagodbe njihovih nacionalnih statističkih sustava.
(20)
Unija bi trebala poticati uvođenje ekonomskih računa okoliša u trećim zemljama, a posebno u onima koje dijele prirodne resurse (pretežno vodu) s državama članicama.
(21)
S obzirom da se cilj ove Uredbe, a to je uspostavljanje zajedničkog okvira za prikupljanje, pripremanje, slanje i ocjenjivanje europskih ekonomskih računa okoliša, ne može u dovoljnoj mjeri postići na razini država članica, već se može bolje postići na razini Unije, Unija može usvojiti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je navedeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je navedeno u tom članku, ova Uredba ne prelazi okvire onog što je potrebno za postizanje tog cilja.
(22)
Komisiji bi se u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije trebala delegirati ovlast za donošenje akata radi prilagodbe modula razvoju zaštite okoliša, gospodarstva ili tehnologije, kao i radi osiguravanja metodoloških smjernica. Posebno je važno da Komisija pri svojem pripremnom radu provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući na razini stručnjaka. Komisija bi pri pripremanju i sastavljanju delegiranih akata trebala osigurati slanje bitnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću, istodobno, pravodobno i na odgovarajući način.
(23)
Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu ove Uredbe, Komisiji bi se trebale dodijeliti provedbene ovlasti. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela o mehanizmima država članica za kontrolu izvršavanja provedbenih ovlasti Komisije (6).
(24)
Provedeno je savjetovanje s Odborom Europskog statističkog sustava,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom Uredbom uspostavlja se zajednički okvir za prikupljanje, pripremanje, slanje i ocjenjivanje europskih ekonomskih računa okoliša s ciljem oblikovanja ekonomskih računa okoliša kao satelitskih računa sustava ESA 95, osiguranjem metodologije, zajedničkih normi, značenja pojmova, klasifikacija i računovodstvenih pravila koje treba koristiti kod pripremanja ekonomskih računa okoliša.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe koriste se sljedeće definicije:
1.
„emisije u zrak” znači fizički tok plinovitih ili čestičnih materijala iz nacionalnog gospodarstva (procesa proizvodnje ili potrošnje) u atmosferu (kao dio sustava okoliša);
2.
„porez vezan za okoliš” znači porez čija je porezna osnovica fizička jedinica (ili nadomjestak za fizičku jedinicu) nečega što ima dokazan specifičan negativan učinak na okoliš i koji je u ESA 95 utvrđen kao porez;
3.
„računi tokova materijala u cjelokupnom gospodarstvu (EW-MFA)” znači dosljedne zbirke inputa materijala u nacionalna gospodarstva, promjena u zalihama materijala unutar gospodarstva i outputi materijala u druga gospodarstva ili u okoliš.
Članak 3.
Moduli
1. Ekonomski računi okoliša koje treba pripremati u zajedničkom okviru iz članka 1. razvrstavaju se u sljedeće module:
(a)
modul za račune emisija u zrak, kako je utvrđeno u Prilogu I.;
(b)
modul za poreze vezane za okoliš prema gospodarskoj djelatnosti, kako je utvrđeno u Prilogu II.;
(c)
modul za račune tokova materijala u cjelokupnom gospodarstvu, kako je utvrđeno u Prilogu III.
2. Svaki prilog sadrži sljedeće informacije:
(a)
ciljeve radi kojih se pripremaju računi;
(b)
obuhvat računa;
(c)
popis značajki za koje se pripremaju i šalju podaci;
(d)
prvu referentnu godinu, učestalost i rokove dostavljanja za pripremu računa;
(e)
tablice za izvješćivanje;
(f)
najdulje moguće trajanje prijelaznog razdoblja iz članka 8. tijekom kojeg Komisija može odobriti odstupanja.
3. Komisija je ovlaštena za donošenje delegiranih akata kada je potrebno uzeti u obzir razvoj zaštite okoliša, gospodarstva ili tehnologije, u skladu s člankom 9.:
(a)
radi osiguravanja metodoloških smjernica; i
(b)
radi ažuriranja priloga iz stavka 1. u pogledu informacija iz stavka 2. točaka (c) do (e).
Pri izvršavanju svoje ovlasti prema ovom stavku, Komisija osigurava da njezini delegirani akti ne nameću značajna dodatna administrativna opterećenja državama članicama i jedinicama ispitanika.
Članak 4.
Pilot istraživanja
1. Komisija sastavlja program pilot istraživanja koje države članice provode dobrovoljno radi razvoja izvješćivanja i poboljšanja kvalitete podataka, uspostavljanja dugoročnih nizova i razvoja metodologije. Program uključuje pilot istraživanja kojima se ispituje izvodivost uvođenja novih modula ekonomskih računa okoliša. Pri sastavljanju programa Komisija osigurava da se državama članicama i jedinicama ispitanika ne nameću dodatna administrativna ili financijska opterećenja.
2. Komisija ocjenjuje i objavljuje rezultate pilot istraživanja uzimajući u obzir korist dostupnosti podataka u odnosu na trošak prikupljanja i administrativno opterećenje izvješćivanja. Ti se rezultati uzimaju u obzir u prijedlozima za uvođenje novih modula ekonomskih računa okoliša koje Komisija može uključiti u izvješće iz članka 10.
Članak 5.
Prikupljanje podataka
1. Države članice prikupljaju potrebne podatke za bilježenje značajki iz članka 3. stavka 2. točke (c) u skladu s prilozima ovoj Uredbi.
2. Države članice prikupljaju potrebne podatke koristeći kombinacije različitih izvora navedenih dalje u tekstu i poštujući načelo administrativnog pojednostavljenja:
(a)
ankete;
(b)
postupci statističkih procjena u slučajevima kada neke značajke nisu zabilježene za sve jedinice;
(c)
administrativni izvori.
3. Države članice obavješćuju Komisiju i dostavljaju pojedinosti o korištenim metodama i izvorima.
Članak 6.
Dostavljanje Komisiji (Eurostat)
1. Države članice Komisiji (Eurostatu) dostavljaju podatke utvrđene u prilozima, uključujući povjerljive podatke, u rokovima koji su utvrđeni u prilozima.
2. Podaci se dostavljaju u odgovarajućem tehničkom formatu koji Komisija treba utvrditi provedbenim aktima. Ti se provedbeni akti usvajaju u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 11. stavka 2.
Članak 7.
Ocjena kvalitete
1. Za potrebe ove Uredbe na podatke koji se trebaju dostaviti primjenjuju se mjerila kvalitete iz članka 12. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 223/2009.
2. Države članice dostavljaju Komisiji (Eurostat) izvješće o kvaliteti dostavljenih podataka.
3. Primjenjujući mjerila kvalitete iz stavka 1. na podatke obuhvaćene ovom Uredbom, Komisija donosi provedbene akte radi utvrđivanja načina, strukture i učestalosti izvješća o kvaliteti. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 11. stavka 2.
4. Komisija (Eurostat) ocjenjuje kvalitetu dostavljenih podataka i može u roku od jednog mjeseca od primitka podataka zatražiti od predmetne države članice da prema potrebi dostavi dodatne informacije o podacima ili revidiran skup podataka.
Članak 8.
Odstupanja
1. Komisija može donijeti provedbene akte kako bi odobrila odstupanja državama članicama tijekom prijelaznih razdoblja iz priloga ako su potrebne značajne prilagodbe njihovih nacionalnih statističkih sustava. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 11. stavka 2.
2. Za potrebe odobravanja odstupanja iz stavka 1., zainteresirana država članica mora Komisiji dostaviti odgovarajuće utemeljen zahtjev do 12. studenoga 2011.
Članak 9.
Izvršenje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenim u ovom članku.
2. Ovlast iz članka 3. stavka 3. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od 5 godina počevši od 11. kolovoza 2011. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije 9 mjeseci prije kraja petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament i Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 3. stavka 3. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon dana objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u spomenutoj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istodobno priopćuje Europskom parlamentu i Vijeću.
5. Delegirani akt donesen na temelju članka 3. stavka 3. stupa na snagu samo ako Europski parlament i Vijeće u roku od 2 mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. Taj se rok može produljuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 10.
Izvješće i preispitivanje
Do 31. prosinca 2013. i svake 3 godine nakon toga, Komisija dostavlja izvješće o primjeni ove Uredbe Europskom parlamentu i Vijeću. U tom izvješću posebno ocjenjuje kvalitetu dostavljenih podataka, metode prikupljanja podataka, administrativno opterećenje na države članice i jedinice koje izvješćuju, kao i izvedivost i učinkovitost tih statistika.
Izvješće prema potrebi i uzimajući u obzir rezultate iz članka 4. stavka 2. prate prijedlozi:
-
za uvođenje novih modula ekonomskih računa okoliša, kao što su izdaci za zaštitu okoliša i prihodi od zaštite okoliša (EPER)/računi izdataka za zaštitu okoliša (EPEA), sektor ekoloških dobara i usluga (EGSS), energetski računi, transferi (subvencije) vezani za okoliš, računi korištenja resursa i izdataka za upravljanje (RUMEA), vodni računi (kvantitativni i kvalitativni), računi otpada, računi šuma, računi usluga ekosustava, računi zaliha materijala u cjelokupnom gospodarstvu (EW-MSA) i mjerenje neupotrijebljenih iskopanih zemljanih materijala (uključujući tlo),
-
namijenjeni daljnjem poboljšanju kvalitete podataka i metoda prikupljanja podataka, radi bolje pokrivenosti i usporedivosti podataka i smanjenje administrativnog opterećenja na poslovanje i administraciju.
Članak 11.
Odbor
1. Komisiji pomaže Odbor Europskog statističkog sustava osnovan na temelju Uredbe (EZ) br. 223/2009. Taj odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 12.
Stupanje na snagu
Ova uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 6. srpnja 2011.