NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1173/2011
ze dne 16. listopadu 2011
o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 ve spojení s čl. 121 odst. 6 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Členské státy, jejichž měnou je euro, mají zvláštní zájem a povinnost provádět hospodářské politiky, které podporují řádné fungování hospodářské a měnové unie, a vyvarovat se politik, které toto fungování ohrožují.
(2)
Za účelem zajištění řádného fungování hospodářské a měnové unie umožňuje Smlouva o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) přijmout v eurozóně zvláštní opatření nad rámec ustanovení použitelných na všechny členské státy.
(3)
Zkušenosti získané a chyby učiněné v průběhu prvního desetiletí hospodářské a měnové unie ukazují, že je nezbytné zlepšit správu ekonomických záležitostí v Unii, která by se měla zakládat na větší odpovědnosti členských států za společně dohodnutá pravidla a politiky a na pevnějším rámci na úrovni Unie pro dohled nad vnitrostátními hospodářskými politikami.
(4)
Zdokonalený rámec správy ekonomických záležitostí by se měl opírat o několik vzájemně propojených a soudržných politik zaměřených na udržitelný růst a zaměstnanost, zejména o strategii Unie pro růst a zaměstnanost, se zvláštním zaměřením na rozvoj a posilování vnitřního trhu, podporu mezinárodního obchodu a konkurenceschopnosti, o evropský semestr pro posílenou koordinaci hospodářských a rozpočtových politik a o účinný rámec pro prevenci a nápravu nadměrných schodků veřejných financí (Pakt o stabilitě a růstu), o pevný rámec pro prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy, minimální požadavky na vnitrostátní rozpočtové rámce a o posílenou regulaci finančního trhu a dohled nad ním, včetně makroobezřetnostního dohledu prováděného Evropskou radou pro systémová rizika.
(5)
Pakt o stabilitě a růstu i celý rámec správy ekonomických záležitostí by měly doplňovat strategii Unie pro růst a zaměstnanost a být s ní slučitelné. Z propojení těchto různých prvků by neměly plynout výjimky z ustanovení Paktu o stabilitě a růstu.
(6)
Dosažení a udržení dynamického vnitřního trhu by mělo být považováno za součást řádného a bezproblémového fungování hospodářské a měnové unie.
(7)
Komise by měla zastávat důraznější úlohu v rámci postupů posíleného dohledu, pokud jde o posuzování jednotlivých členských států, sledování, mise na místě, doporučení a varování. Při rozhodování o sankcích by měla být úloha Rady omezena a v Radě by se mělo hlasovat obrácenou kvalifikovanou většinou.
(8)
V zájmu zajištění stálého dialogu s členskými státy, jehož cílem je plnění cílů tohoto nařízení, by Komise měla vykonávat kontrolní mise.
(9)
Komise by měla v pravidelných intervalech provádět komplexní hodnocení systému správy ekonomických záležitostí, a zejména účinnosti a přiměřenosti svých sankcí. Tato hodnocení by měla být v případě potřeby doplněna příslušnými návrhy.
(10)
Při provádění tohoto nařízení by Komise měla zohledňovat aktuální hospodářskou situaci dotčených členských států.
(11)
Posílení správy ekonomických záležitostí by mělo zahrnovat užší a včasnější zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních parlamentů.
(12)
S Evropským parlamentem lze zahájit hospodářský dialog, který by umožnil Komisi zveřejnit své analýzy a předsedovi Rady, Komisi a případně předsedovi Evropské rady nebo předsedovi euroskupiny diskutovat. Tato veřejná diskuze by mohla umožnit jednání o vzájemných vlivech vnitrostátních rozhodnutí a umožnit veřejný tlak na příslušné aktéry. I když se uznává, že partnery Evropského parlamentu v rámci tohoto dialogu jsou příslušné orgány Unie a jejich zástupci, může příslušný výbor Evropského parlamentu nabídnout členskému státu, na nějž se vztahuje rozhodnutí Rady přijaté podle článků 4, 5 a 6 tohoto nařízení, možnost účastnit se výměny názorů. Účast členského státu na takové výměně názorů je dobrovolná.
(13)
Aby bylo prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně účinnější, jsou nezbytné dodatečné sankce. Tyto sankce by měly posílit důvěryhodnost rámce pro fiskální dohled v Unii.
(14)
Pravidla stanovená v tomto nařízení by měla zajistit spravedlivé, včasné, odstupňované a účinné mechanismy pro dodržení preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu, zejména nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (4) a nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (5), přičemž dodržování rozpočtové kázně se posuzuje na základě kritérií schodku veřejných financí a veřejného dluhu.
(15)
Sankce pro členské státy, jejichž měnou je euro, podle tohoto nařízení, které jsou založené na preventivní složce Paktu o stabilitě a růstu by měly motivovat k přizpůsobení se střednědobému rozpočtovému cíli a k jeho udržení.
(16)
Za účelem zamezení zkreslení údajů, ať už záměrnému nebo v důsledku hrubé nedbalosti, o schodku veřejných financí a veřejném dluhu, které jsou nezbytným východiskem koordinace hospodářské politiky v Unii, by měly být členským státům odpovědným za takové zkreslení údajů uloženy pokuty.
(17)
Za účelem doplnění pravidel pro výpočet výše pokut za zkreslování statistik i pro stanovení postupu, který má Komise při vyšetřování takového jednání uplatňovat, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o podrobná kritéria pro stanovení výše pokuty a provádění šetření Komise. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(18)
V rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu by přizpůsobení se střednědobému rozpočtovému cíli a jeho dodržování mělo být zajištěno povinností uloženou členskému státu, jehož měnou je euro a který nedosahuje dostatečného pokroku v rozpočtové konsolidaci, dočasně složit úročený vklad. Povinnost by měla být uložena v případě, kdy se členský stát, včetně členského státu se schodkem nižším, než je referenční hodnota 3 % hrubého domácího produktu (HDP), významně odchýlí od střednědobého rozpočtového cíle nebo od vhodné cesty postupného dosažení tohoto cíle a toto odchýlení nenapraví.
(19)
Složený úročený vklad by měl být společně s připsanými úroky uvolněn ve prospěch dotčeného členského státu poté, co Rada dospěje k závěru, že situace, jež vedla k uložení povinnosti složit vklad, již pominula.
(20)
V rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu by sankce pro členský stát, jehož měnou je euro, měly spočívat v povinnosti složit neúročený vklad v případě rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku, pokud již byla v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu dotčenému členskému státu uložena povinnost složit úročený vklad nebo v případech obzvláště závažného neplnění povinností v oblasti rozpočtové politiky stanovených v Paktu o stabilitě a růstu, nebo v povinnosti uhradit pokutu v případě nesplnění doporučení Rady k nápravě nadměrného schodku veřejných financí.
(21)
Aby nedocházelo k tomu, že by sankce v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu podle tohoto nařízení byly ukládány se zpětným účinkem, měly by se v každém případě uplatňovat pouze, pokud jde o příslušná rozhodnutí Rady přijatá podle nařízení (ES) č. 1466/97 po vstupu tohoto nařízení v platnost. Aby obdobně nedocházelo k tomu, že by sankce v rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu podle tohoto nařízení byly ukládány se zpětným účinkem, měly by se uplatňovat, pouze pokud jde o příslušná doporučení a rozhodnutí s cílem napravit nadměrný schodek veřejných financí, která Rada přijme po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(22)
Výše úročeného vkladu, neúročeného vkladu a pokuty podle tohoto nařízení by měla být stanovena tak, aby zajistila spravedlivé odstupňování sankcí v rámci preventivní i nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu a poskytla dostatečnou motivaci, aby členské státy, jejichž měnou je euro, dodržovaly fiskální rámec Unie. Pokuty podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU, vymezené v článku 12 nařízení (ES) č. 1467/97, se skládají z pevné složky ve výši 0,2 % HDP a z proměnné složky. Odstupňování a rovné zacházení s členskými státy je tedy zajištěno, pokud se úročený vklad, neúročený vklad a pokuta podle tohoto nařízení rovnají 0,2 % HDP, tj. výši pevné složky pokuty podle čl. 126 odst. 11 Smlouvy o fungování EU.
(23)
Rada by měla mít možnost snížit nebo zrušit sankce uložené členskému státu, jehož měnou je euro, na základě doporučení Komise vycházejícího z odůvodněné žádosti dotčeného členského státu. V rámci nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu by Komise také měla mít možnost doporučit snížení nebo zrušení sankce z důvodu výjimečných hospodářských okolností.
(24)
Neúročený vklad by měl být uvolněn po nápravě nadměrného schodku a úrok z tohoto vkladu a vybrané pokuty by měly být účelově vázány pro potřeby mechanismů stability pro poskytování finanční pomoci, které vytvořily členské státy, jejichž měnou je euro, aby zajistily stabilitu eurozóny jako celku.
(25)
Pravomoc přijímat jednotlivá rozhodnutí o uplatnění sankcí stanovených v tomto nařízení by měla být svěřena Radě. Jako součást koordinace hospodářských politik členských států v rámci Rady podle čl. 121 odst. 1 Smlouvy o fungování EU jsou tato jednotlivá rozhodnutí bezprostředním pokračováním opatření přijatých Radou v souladu s články 121 a 126 Smlouvy o fungování EU a nařízeními (ES) č. 1466/97 a (ES) č. 1467/97.
(26)
Jelikož toto nařízení obsahuje obecná pravidla pro účinnou vynutitelnost nařízení (ES) č. 1466/97 a (ES) č. 1467/97, mělo by být přijato řádným legislativním postupem podle čl. 121 odst. 6 Smlouvy o fungování EU.
(27)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž vytvoření jednotného mechanismu sankcí za účelem posílení prosazování preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu v eurozóně, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví systém sankcí za účelem posílení prosazování preventivní a nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu v eurozóně.
2. Toto nařízení se vztahuje na členské státy, jejichž měnou je euro.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„preventivní složkou Paktu o stabilitě a růstu“ systém mnohostranného dohledu organizovaný podle nařízení (ES) č. 1466/97;
2)
„nápravnou složkou Paktu o stabilitě a růstu“ postup pro vyvarování se nadměrnému schodku členských států upravený v článku 126 Smlouvy o fungování EU a v nařízení (ES) č. 1467/97;
3)
„výjimečnými hospodářskými okolnostmi“ okolnosti, za nichž se překročení referenční hodnoty schodku veřejných financí považuje za výjimečné ve smyslu čl. 126 odst. 2 písm. a) druhé odrážky Smlouvy o fungování EU a ve smyslu nařízení (ES) č. 1467/97.
KAPITOLA II
HOSPODÁŘSKÝ DIALOG
Článek 3
Hospodářský dialog
V zájmu posílení dialogu mezi orgány Unie, zejména mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí, a v zájmu zajištění větší transparentnosti a odpovědnosti může příslušný výbor Evropského parlamentu vyzvat předsedu Rady, Komisi a v případě potřeby předsedu Evropské rady nebo předsedu euroskupiny, aby se dostavili do výboru k projednání rozhodnutí přijatých podle článků 4, 5 a 6 tohoto nařízení.
Příslušný výbor Evropského parlamentu může dát příležitost členskému státu dotčenému těmito rozhodnutími, aby se výměny názorů zúčastnil.
KAPITOLA III
SANKCE V RÁMCI PREVENTIVNÍ SLOŽKY PAKTU O STABILITĚ A RŮSTU
Článek 4
Úročené vklady
1. Jestliže Rada přijme rozhodnutí o tom, že členský stát nepřijal opatření v reakci na doporučení Rady, uvedené v čl. 6 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1466/97, Komise doporučí Radě do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí Rady, aby dalším rozhodnutím uložila povinnost dotčenému členskému státu složit u Komise úročený vklad ve výši 0,2 % jeho HDP v předchozím roce.
2. Rozhodnutí ukládající povinnost složení vkladu se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady o nepřijetí opatření podle odstavce 1 členským státem doporučit Radě, aby snížila výši úročeného vkladu nebo jej zrušila.
5. Úročený vklad je úročen sazbou odrážející úvěrové riziko Komise a příslušné investiční období.
6. Pomine-li situace, na jejímž základě bylo přijato doporučení Rady podle čl. 6 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1466/97, rozhodne Rada na základě dalšího doporučení Komise, že vklad spolu s připsanými úroky z vkladu bude vrácen dotčenému členskému státu. Rada může kvalifikovanou většinou další doporučení Komise změnit.
KAPITOLA IV
SANKCE V RÁMCI NÁPRAVNÉ SLOŽKY PAKTU O STABILITĚ A RŮSTU
Článek 5
Neúročené vklady
1. Jestliže Rada v souladu s čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU rozhodne, že v členském státě, který u Komise složil úročený vklad podle čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení, existuje nadměrný schodek, nebo pokud Komise zjistí obzvláště závažné neplnění povinností v oblasti rozpočtové politiky stanovených v Paktu o stabilitě a růstu, doporučí Komise Radě do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí Rady, aby Rada dalším rozhodnutím uložila povinnost dotčenému členskému státu složit u Komise neúročený vklad ve výši 0,2 % jeho HDP v předchozím roce.
2. Rozhodnutí ukládající povinnost složení vkladu se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může z důvodu výjimečných hospodářských okolností nebo na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6 Smlouvy o fungování EU uvedeného v odstavci 1 doporučit Radě, aby snížila výši neúročeného vkladu nebo jej zrušila.
5. Vklad se skládá u Komise. Pokud členský stát složil u Komise úročený vklad podle článku 4, přemění se tento úročený vklad na neúročený vklad.
Pokud částka úročeného vkladu složeného podle článku 4 a úroků připsaných k tomuto vkladu přesahuje částku neúročeného vkladu, který má být složen podle odstavce 1 tohoto článku, vrátí se rozdíl členskému státu.
Pokud částka neúročeného vkladu přesahuje částku úročeného vkladu složeného podle článku 4 a úroků připsaných k tomuto vkladu, dorovná členský stát rozdíl při složení neúročeného vkladu.
Článek 6
Pokuty
1. Pokud Rada v souladu s čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU rozhodne, že členský stát nepřijal účinná opatření k nápravě nadměrného schodku, Komise do dvaceti dnů od přijetí rozhodnutí doporučí, aby Rada dalším rozhodnutím uložila pokutu ve výši 0,2 % HDP členského státu v předchozím roce.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty se považuje za Radou přijaté, pokud Rada nerozhodne kvalifikovanou většinou o zamítnutí doporučení Komise do deseti dnů od jeho přijetí Komisí.
3. Rada může kvalifikovanou většinou doporučení Komise změnit a přijmout takto změněné znění jako rozhodnutí Rady.
4. Komise může z důvodu výjimečných hospodářských okolností nebo na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu zaslané Komisi do deseti dnů od přijetí rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 8 Smlouvy o fungování EU uvedeného v odstavci 1 doporučit Radě, aby snížila výši pokuty nebo ji zrušila.
5. Pokud členský stát složil u Komise neúročený vklad podle článku 5, přemění se tento neúročený vklad na pokutu.
Pokud částka neúročeného vkladu složeného podle článku 5 přesahuje částku pokuty, vrátí se rozdíl členskému státu.
Pokud částka pokuty přesahuje částku neúročeného vkladu složeného podle článku 5, nebo pokud neúročený vklad nebyl složen, členský stát dorovná rozdíl při placení pokuty.
Článek 7
Vrácení neúročených vkladů
Jestliže Rada v souladu s čl. 126 odst. 12 Smlouvy o fungování EU rozhodne o zrušení některých nebo všech svých rozhodnutí, jsou veškeré neúročené vklady složené u Komise vráceny dotčenému členskému státu.
KAPITOLA V
SANKCE ZA ZKRESLOVÁNÍ STATISTIK
Článek 8
Sankce za zkreslování statistik
1. Rada může na základě doporučení Komise rozhodnout o uložení pokuty členskému státu, který záměrně nebo z hrubé nedbalosti zkresluje údaje o schodku a dluhu, které jsou relevantní pro uplatňování článků 121 nebo 126 Smlouvy o fungování EU nebo pro uplatňování Protokolu o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU.
2. Pokuty uvedené v odstavci 1 musí být účinné, odrazující a přiměřené povaze, závažnosti a době trvání zkreslování. Výše pokuty nepřekročí 0,2 % HDP dotčeného členského státu.
3. Komise může provést jakákoli šetření nezbytná k prokázání zkreslování uvedeného v odstavci 1. Může rozhodnout o zahájení šetření, pokud zjistí, že existují vážné indicie nasvědčující existenci skutečností, které by mohly představovat takové zkreslování. Komise vyšetří domnělé zkreslování s přihlédnutím k veškerým vyjádřením dotčeného členského státu. Při plnění svých úkolů může Komise žádat od dotčeného členského státu poskytnutí informací, může vykonávat kontroly na místě a má přístup k účtům všech vládních subjektů na centrální, státní a místní úrovni i na úrovni sociálního zabezpečení. Vyžaduje-li právo dotčeného členského státu pro kontrolu na místě předchozí soudní povolení, podá Komise potřebné žádosti.
Po skončení šetření a před předložením jakéhokoli návrhu Radě dá Komise dotčenému členskému státu příležitost se k vyšetřovaným záležitostem vyjádřit. V návrhu, který předloží Radě, vychází Komise pouze ze skutečností, k nimž dostal dotčený členský stát příležitost se vyjádřit.
V průběhu šetření Komise plně respektuje právo dotčeného členského státu na obhajobu.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11, pokud jde o:
a)
podrobná kritéria pro stanovení výše pokuty podle odstavce 1;
b)
podrobná pravidla týkající se postupů šetření podle odstavce 3, související opatření a podávání zpráv o šetření;
c)
podrobná procesní pravidla zajišťující právo na obhajobu, přístup ke spisu, právní zastoupení, důvěrnost, ustanovení o časovém harmonogramu a pravidla pro výběr pokut podle odstavce 1.
5. Soudní dvůr Evropské unie má neomezenou příslušnost přezkoumávat rozhodnutí Rady ukládající pokuty podle odstavce 1. Uloženou pokutu může zrušit, snížit nebo zvýšit.
KAPITOLA VI
SPRÁVNÍ POVAHA SANKCÍ A ROZDĚLENÍ ÚROKŮ A POKUT
Článek 9
Správní povaha sankcí
Sankce uložené podle článků 4 až 8 jsou správní povahy.
Článek 10
Rozdělení úroků a pokut
Úrok plynoucí Komisi z vkladů složených podle článku 5 a pokuty vybrané podle článků 6 a 8 představují jiné příjmy ve smyslu článku 311 Smlouvy o fungování EU a jsou účelově vázány pro potřeby evropského nástroje finanční stability. V okamžiku, kdy členské státy, jejichž měnou je euro, vytvoří jiný mechanismus stability pro poskytování finanční pomoci, aby zajistily stabilitu eurozóny jako celku, budou pokuty účelově vázány pro potřeby tohoto jiného mechanismu.
KAPITOLA VII
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu tří let od 13. prosince 2011. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Hlasování v Radě
1. Ve věci opatření podle článků 4, 5, 6 a 8 hlasují v Radě pouze členové Rady zastupující členské státy, jejichž měnou je euro, a Rada nepřihlíží k hlasu člena Rady zastupujícího dotčený členský stát.
2. Kvalifikovaná většina členů Rady uvedených v odstavci 1 je vymezena v souladu s čl. 238 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování EU.
Článek 13
Přezkum
1. Do 14. prosince 2014 a poté každých pět let zveřejní Komise zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
Tato zpráva mimo jiné zhodnotí:
a)
účinnost tohoto nařízení, včetně možnosti dát Radě a Komisi pravomoci jednat za účelem řešení situací, které by mohly ohrozit řádné fungování měnové unie;
b)
pokrok dosažený při zajišťování užší koordinace hospodářských politik a udržitelné konvergence hospodářské výkonnosti členských států v souladu se Smlouvou o fungování EU.
2. Je-li to vhodné, je ke zprávě připojen návrh změn tohoto nařízení.
3. Zpráva je předkládána Evropskému parlamentu a Radě.
4. Před koncem roku 2011 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možnosti zavedení „evropských cenných papírů“.
Článek 14
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. listopadu 2011.
32011R1173
L 306/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
16.11.2011.
UREDBA (EU) br. 1173/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 16. studenoga 2011.
o učinkovitoj provedbi proračunskog nadzora u europodručju
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 136., u kombinaciji s člankom 121. stavkom 6.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Države članice čija je valuta euro imaju poseban interes i odgovornost za provođenje ekonomskih politika koje promiču pravilno funkcioniranje ekonomske i monetarne unije te za izbjegavanje politika koje ugrožavaju to funkcioniranje.
(2)
Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU) dopušta donošenje posebnih mjera u europodručju koje nadilaze odredbe koje se primjenjuju na sve države članice, sa svrhom osiguranja pravilnog funkcioniranja ekonomske i monetarne unije.
(3)
Iskustva stečena i pogreške učinjene tijekom prvog desetljeća ekonomske i monetarne unije ukazuju na potrebu za poboljšanim gospodarskim upravljanjem u Uniji koje bi se trebalo temeljiti na snažnijem nacionalnom vlasništvu zajednički dogovorenih pravila i politika i na solidnijem okviru nadzora nacionalnih ekonomskih politika na razini Unije.
(4)
Poboljšani okvir gospodarskog upravljanja trebao bi se oslanjati na nekoliko međusobno povezanih i usklađenih politika za održivi rast i zapošljavanje, posebno na strategiji Unije za rast i radna mjesta, s posebnim naglaskom na razvoju i jačanju unutarnjeg tržišta, potpori međunarodnoj trgovini i tržišnom natjecanju, Europskom semestru za jačanje usklađivanja ekonomskih i proračunskih politika, učinkovitom okviru za sprečavanje i ispravljanje prekomjernih državnih deficita (Pakt o stabilnosti i rastu), solidnom okviru za sprečavanje i ispravljanje makroekonomskih neravnoteža, minimalnim zahtjevima za nacionalne proračunske okvire i unaprijeđenom uređenju i nadzoru financijskih tržišta, uključujući makroprudencijalni nadzor Europskog odbora za sistemske rizike.
(5)
Pakt o stabilnosti i rastu te cjelokupan okvir gospodarskog upravljanja trebali bi se dopunjavati i biti u skladu sa strategijom Unije za rast i radna mjesta. Međusobne veze između različitih komponenti ne bi smjele predvidjeti izuzeća od odredbi Pakta o stabilnosti i rastu.
(6)
Ostvarivanje i održavanje dinamičnog unutarnjeg tržišta trebalo bi se smatrati elementom pravilnog i nesmetanog funkcioniranja ekonomske i monetarne unije.
(7)
Komisija bi trebala imati snažniju ulogu u postupku pojačanog nadzora u vezi s ocjenama koje su specifične za pojedinu državu članicu, praćenjem, izravnim misijama, preporukama i upozorenjima. Prilikom donošenja odluka i sankcija, uloga Vijeća trebala bi biti ograničena, a trebalo bi koristiti glasovanje putem obrnute kvalificirane većine.
(8)
Radi osiguranja trajnog dijaloga s državama članicama čiji je cilj ostvarivanje ciljeva ove Uredbe, Komisija bi trebala obavljati nadzorne misije.
(9)
Komisija bi u redovitim razmacima trebala izraditi opširnu ocjenu sustava gospodarskog upravljanja, posebno učinkovitosti i primjerenosti sankcija. Takve bi ocjene, prema potrebi, trebalo dopunjavati odgovarajućim prijedlozima.
(10)
Prilikom provedbe ove Uredbe, Komisija bi trebala uzeti u obzir trenutnu ekonomsku situaciju u dotičnim državama članicama.
(11)
Jačanje gospodarskog upravljanja trebalo bi uključivati tješnje i pravodobnije uključivanje Europskog parlamenta i nacionalnih parlamenata.
(12)
Moguće je uspostaviti ekonomski dijalog s Europskim parlamentom, koji omogućuje Komisiji da objavi svoje analize te predsjedniku Vijeća, Komisiji i, prema potrebi, predsjedniku Europskog vijeća ili predsjedniku Euroskupine da ih rasprave. Takva javna rasprava mogla bi omogućiti raspravu o učincima prelijevanja nacionalnih odluka i omogućiti da se pritisak stručne javnosti prenese na relevantne činitelje. Prepoznajući da su sugovornici Europskog parlamenta, u okviru tog dijaloga, relevantne institucije Unije i njihovi predstavnici, nadležni odbor Europskog parlamenta može državama članicama dati mogućnost da sudjeluju u razmjeni mišljenja prema državi članici koja je predmet odluke Vijeća, donesene na temelju članaka 4., 5. i 6. ove Uredbe. Sudjelovanje države članice u takvoj razmjeni mišljenja dobrovoljno je.
(13)
Za učinkovitiju provedbu proračunskog nadzora u europodručju potrebne su dodatne sankcije. Ove sankcije trebale bi povećati vjerodostojnost okvira za fiskalni nadzor Unije.
(14)
Pravila propisana ovom Uredbom trebala bi osigurati poštene, pravovremene, postupne i učinkovite mehanizme za poštovanje preventivnog i korektivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, posebno Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (4) i Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (5) pri čemu se poštovanje proračunske discipline razmatra na temelju kriterija državnog deficita i državnog duga.
(15)
Sankcije, u skladu s ovom Uredbom, koje se temelje na preventivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu, trebale bi za države članice čija je valuta euro osigurati poticaje za prilagođavanje prema srednjoročnom proračunskom cilju i za njegovo održavanje.
(16)
Kako bi se spriječilo pogrešno prikazivanje, bez obzira na to je li namjerno ili zbog krajnje nepažnje, podataka o javnom deficitu i o dugu koji predstavljaju bitan doprinos za usklađivanje ekonomske politike u Uniji, odgovornim državama članicama trebalo bi uvesti novčane kazne.
(17)
Radi dopune pravila o izračunu novčane kazne za manipuliranje statistikom kao i pravila o postupku kojeg se treba pridržavati Komisija prilikom istraživanja takvih postupaka, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast da u skladu s člankom 290. UFEU-a donosi akte o detaljnim kriterijima za određivanje iznosa novčane kazne i za provođenje istraživanja Komisije. Posebno je važno da Komisija u svojem pripremnom poslu provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući savjetovanja na razini stručnjaka. Prilikom pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati istodobno, pravovremeno i primjereno slanje odgovarajućih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću.
(18)
U vezi s preventivnim dijelom Pakta o stabilnosti i rastu, trebalo bi osigurati prilagodbu prema srednjoročnom proračunskom cilju i njegovo poštovanje putem obveze uvedene za državu članicu čija je valuta euro, a koja nedovoljno napreduje s konsolidacijom proračuna da položi depozit koji nosi kamate. Ovo bi trebalo važiti u slučaju kad država članica, uključujući državu članicu s deficitom nižim od referentne vrijednosti od 3 % bruto domaćeg proizvoda (BDP), znatno odstupa od srednjoročnog proračunskog cilja ili odgovarajućeg pravca prilagodbe prema tom cilju i to odstupanje ne ispravi.
(19)
Uvedeni depozit koji nosi kamate trebao bi se prenijeti državi članici zajedno s kamatom obračunanom po njemu, nakon što se Vijeće uvjerilo da je situacija koja je dovela do obveze polaganja tog depozita uklonjena.
(20)
U korektivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu, sankcije za države članice čija je valuta euro trebale bi poprimiti oblik obveze polaganja beskamatnog depozita povezanog s odlukom Vijeća kojom se utvrđuje postojanje prekomjernog deficita ako je za dotičnu državu članicu u okviru preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu već uveden depozit koji nosi kamate ili u slučajevima posebno ozbiljnog nepoštovanja obveza u vezi s proračunskom politikom koja je utvrđena u Paktu o stabilnosti i rastu ili obveza plaćanja novčane kazne, u slučaju nepoštovanja preporuke Vijeća za ispravljanje prekomjernog državnog deficita.
(21)
Kako bi se izbjegla retroaktivna primjena sankcija u okviru preventivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, predviđenih ovom Uredbom, sankcije bi se trebale primjenjivati samo u vezi s odgovarajućim odlukama koje donese Vijeće u skladu s Uredbom (EZ) br. 1466/97, nakon stupanja na snagu ove Uredbe. Slično, da bi se spriječila retroaktivna primjena sankcija u okviru korektivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu, predviđenih ovom Uredbom, one bi se trebale primjenjivati samo u vezi s odgovarajućim preporukama i odlukama o ispravljanju prekomjernog državnog deficita koje donese Vijeće nakon stupanja na snagu ove Uredbe.
(22)
Iznos depozita koji nosi kamate, beskamatnog depozita i novčanih kazni, predviđen ovom Uredbom, trebalo bi utvrditi tako da se osigura pravedno stupnjevanje sankcija u preventivnom i korektivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu te da se osigura dovoljno poticaja za države članice čija je valuta euro kako bi poštovale fiskalni okvir Unije. Novčane kazne, povezane s člankom 126. stavkom 11. UFEU-a, a navedene u članku 12. Uredbe (EZ) br. 1467/97, sastoje se od fiksnog dijela koji iznosi 0,2 % BDP-a, i od varijabilnog dijela. Tako su stupnjevanje i jednako postupanje među državama članicama osigurani ako depozit koji nosi kamate, beskamatni depozit i novčana kazna navedeni u ovoj Uredbi iznose 0,2 % BDP-a, koji je iznos fiksnog dijela novčane kazne u skladu s člankom 126. stavkom 11. UFEU-a.
(23)
Vijeću bi trebalo dati mogućnost da smanji ili ukine sankcije uvedene državama članicama čija je valuta euro, na temelju preporuke Komisije, nakon obrazloženog zahtjeva dotične države članice. U korektivnom dijelu Pakta o stabilnosti i rastu, Komisija bi trebala imati mogućnost preporučiti smanjenje iznosa sankcije ili njezino ukidanje na temelju iznimnih ekonomskih prilika.
(24)
Nakon ispravka prekomjernog deficita, beskamatni depozit trebao bi se osloboditi, dok bi se kamata po takvim depozitima i naplaćene novčane kazne trebale dodijeliti mehanizmima za stabilnost radi osiguranja financijske pomoći koje su uspostavile države članice čija je valuta euro radi zaštite stabilnosti europodručja u cjelini.
(25)
Vijeću bi trebalo dati ovlast da donosi pojedinačne odluke za primjenu sankcija predviđenih ovom Uredbom. Kao dio usklađivanja ekonomskih politika država članica koje se provodi u Vijeću, kako je predviđeno člankom 121. stavkom 1. UFEU-a, te pojedinačne odluke sastavni su dio daljnjeg praćenja mjera koje donese Vijeće u skladu s člancima 121. i 126. UFEU-a i uredbama (EZ) br. 1466/97 i (EZ) br. 1467/97.
(26)
Budući da ova Uredba sadrži opća pravila za učinkovitu provedbu uredaba (EZ) br. 1466/97 i (EZ) 1467/97, trebalo bi je donijeti u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom iz članka 121. stavka 6. UFEU-a.
(27)
Budući da se cilj ove Uredbe, stvaranje sustava sankcija za provedbu preventivnog i korektivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu u europodručju, ne može dostatno ostvariti na razini država članica, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova Uredba određuje sustav sankcija za poboljšanje provedbe preventivnog i korektivnog dijela Pakta o stabilnosti i rastu u europodručju.
2. Ova se Uredba primjenjuje na države članice čija je valuta euro.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
1.
„preventivni dio Pakta o stabilnosti i rastu” znači sustav multilateralnog nadzora, kako je organiziran Uredbom (EZ) br. 1466/97;
2.
„korektivni dio Pakta o stabilnosti i rastu” znači postupak za izbjegavanje prekomjernog deficita država članica kako je uređeno člankom 126. UFEU-a i Uredbom (EZ) br. 1467/97;
3.
„iznimne ekonomske prilike” znači prilike u kojima se višak državnog deficita iznad referentne vrijednosti smatra iznimnim u smislu članka 126. stavka 2. točke (a) druge alineje UFEU-a i kako je to navedeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 1467/97.
POGLAVLJE II.
EKONOMSKI DIJALOG
Članak 3.
Ekonomski dijalog
Kako bi se pospješio dijalog između institucija Unije, posebno Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije te osigurala veća transparentnost i odgovornost, nadležni odbor Europskog parlamenta može pozvati predsjednika Vijeća, Komisije i, prema potrebi, predsjednika Europskog vijeća ili predsjednika Euroskupine, da se pojave pred odborom i raspravljaju o odlukama koje su donesene u skladu s člancima 4., 5. i 6. ove Uredbe.
Nadležni odbor Europskog parlamenta može pružiti priliku državi članici na koju se odluka odnosi da sudjeluje u razmjeni mišljenja.
POGLAVLJE III.
SANKCIJE U PREVENTIVNOM DIJELU PAKTA O STABILNOSTI I RASTU
Članak 4.
Depoziti koji nose kamate
1. Ako Vijeće donese odluku kojom se utvrđuje da država članica nije poduzela mjere kao odgovor na njegovu preporuku iz članka 6. stavka 2. drugog podstavka Uredbe (EZ) br. 1466/97, Komisija, u roku od 20 dana od donošenja odluke Vijeća, preporučuje da Vijeće daljnjom odlukom zatraži da dotična država članica položi kod Komisije depozit koji nosi kamate koji iznosi 0,2 % njezinoga BDP-a u prethodnoj godini.
2. Smatra se da je Vijeće donijelo odluku kojom se zahtijeva polaganje, osim ako Vijeće kvalificiranom većinom odluči odbiti preporuku Komisije u roku od deset dana od kada ju je Komisija donijela.
3. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može izmijeniti preporuku Komisije i tako izmijenjen tekst donijeti kao odluku Vijeća.
4. Slijedom obrazloženog zahtjeva dotične države članice upućenog Komisiji u roku od deset dana od donošenja odluke Vijeća kojom se utvrđuje da država članica nije poduzela mjere iz stavka 1., Komisija može preporučiti Vijeću smanjenje iznosa kamatnog depozita ili njegovo ukidanje.
5. Depozit koji nosi kamate, nosi kamatnu stopu koja odražava kreditni rizik Komisije i odgovarajuće investicijsko razdoblje.
6. Ako više ne postoji situacija koja je dovela do preporuke Vijeća iz članka 6. stavka 2. drugog podstavka Uredbe (EZ) br. 1466/97, Vijeće na temelju daljnje preporuke Komisije odlučuje da se depozit i kamata obračunana po njemu vraćaju dotičnoj državi članici. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može izmijeniti daljnju preporuku Komisije.
POGLAVLJE IV.
SANKCIJE U KOREKTIVNOM DIJELU PAKTA O STABILNOSTI I RASTU
Članak 5.
Beskamatni depoziti
1. Ako Vijeće, postupajući u skladu s člankom 126. stavkom 6. UFEU-a, odluči da postoji prekomjerni deficit u državi članici koja je položila depozit koji nosi kamate kod Komisije u skladu s člankom 4. stavkom 1. ove Uredbe ili ako je Komisija utvrdila posebno ozbiljno nepoštovanje obveza u vezi s proračunskom politikom koja je utvrđena u Paktu o stabilnosti i rastu, Komisija, u roku od 20 dana od donošenja odluke Vijeća, preporučuje da Vijeće daljnjom odlukom zatraži da dotična država članica položi beskamatni depozit kod Komisije koji iznosi 0,2 % njezinog BDP-a u prethodnoj godini.
2. Smatra se da je Vijeće donijelo odluku kojom se zahtijeva polaganje, osim ako Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, odluči odbiti preporuku Komisije u roku od deset dana od kada ju je donijela Komisija.
3. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može izmijeniti preporuku Komisije i tako izmijenjen tekst donijeti kao odluku Vijeća.
4. Komisija može, zbog iznimnih ekonomskih prilika ili na temelju obrazloženog zahtjeva dotične države članice, upućenog Komisiji, u roku od deset dana od donošenja odluke Vijeća, u skladu s člankom 126. stavkom 6. UFEU-a, iz stavka 1. preporučiti smanjenje iznosa beskamatnog depozita ili ga ukinuti.
5. Depozit se polaže kod Komisije. Ako je država članica položila depozit koji nosi kamate kod Komisije u skladu s člankom 4., taj se depozit koji nosi kamate pretvara u beskamatni depozit.
Ako iznos depozita koji nosi kamate, položenog u skladu s člankom 4. i kamate obračunane po njemu, prelazi iznos beskamatnog depozita koji treba položiti u skladu sa stavkom 1. ovog članka, višak se vraća državi članici.
Ako iznos beskamatnog depozita prelazi iznos depozita koji nosi kamate položenog u skladu s člankom 4. i kamate obračunane po njemu, država članica nadoknađuje manjak prilikom polaganja beskamatnog depozita.
Članak 6.
Novčane kazne
1. Ako Vijeće, postupajući u skladu s člankom 126. stavkom 8. UFEU-a, odluči da država članica nije donijela učinkovite mjere za ispravljanje svojeg prekomjernog deficita, Komisija, u roku od dvadeset dana od te odluke, preporučuje Vijeću da daljnjom odlukom uvede novčanu kaznu u iznosu od 0,2 % BDP-a države članice u prethodnoj godini.
2. Smatra se da je Vijeće donijelo odluku kojom se uvodi novčana kazna, osim ako Vijeće kvalificiranom većinom odluči odbiti preporuku Komisije u roku od deset dana od kada ju je Komisija donijela.
3. Vijeće, odlučujući kvalificiranom većinom, može izmijeniti preporuku Komisije i tako izmijenjen tekst donijeti kao odluku Vijeća.
4. Komisija može, zbog iznimnih ekonomskih prilika ili na temelju obrazloženog zahtjeva dotične države članice, upućenog Komisiji, u roku od deset dana od donošenja odluke Vijeća, u skladu s člankom 126. stavkom 8. UFEU-a iz stavka 1. preporučiti da Vijeće smanji iznos novčane kazne ili da je ukine.
5. Ako je država članica položila beskamatni depozit u skladu s člankom 5., taj se beskamatni depozit pretvara u novčanu kaznu.
Ako iznos beskamatnog depozita položenog u skladu s člankom 5. prelazi iznos novčane kazne, višak se vraća državi članici.
Ako iznos novčane kazne prelazi iznos beskamatnog depozita položenog u skladu s člankom 5. ili ako beskamatni depozit nije položen, država članica nadoknađuje manjak prilikom plaćanja novčane kazne.
Članak 7.
Povrat beskamatnih depozita
Ako Vijeće, postupajući u skladu s člankom 126. stavkom 12. UFEU-a, odluči staviti izvan snage neke ili sve svoje odluke, bilo koji beskamatni depozit položen kod Komisije vraća se dotičnoj državi članici.
POGLAVLJE V.
SANKCIJE KOJE SE ODNOSE NA MANIPULIRANJE STATISTIČKIM PODACIMA
Članak 8.
Sankcije koje se odnose na manipuliranje statističkim podacima
1. Vijeće, na preporuku Komisije, može odlučiti uvesti novčanu kaznu državi članici koja namjerno ili zbog krajnje nepažnje pogrešno prikazuje podatke o deficitu i dugu koji su bitni za primjenu članaka 121. i 126. UFEU-a ili za primjenu Protokola o postupku u vezi s prekomjernim deficitom koji je priložen UEU-u i UFEU-u.
2. Novčane kazne iz stavka 1. moraju biti učinkovite, odvraćajuće i proporcionalne vrsti, ozbiljnosti i trajanju pogrešnog prikazivanja. Iznos novčane kazne ne smije prijeći 0,2 % BDP-a dotične države članice.
3. Komisija može provesti sve istrage koje su potrebne kako bi se utvrdilo postojanje pogrešnog prikazivanja iz stavka 1. Ona se može odlučiti za pokretanje istrage kad smatra da postoje ozbiljni pokazatelji o postojanju činjenica koje bi mogle predstavljati takvo pogrešno prikazivanje. Komisija istražuje navodna pogrešna prikazivanja, vodeći računa o svim komentarima koje dostavi dotična država članica. Radi obavljanja svojih zadaća, Komisija može zatražiti od države članice da dostavi informacije i može provesti inspekcije na licu mjesta i pristupiti računima svih državnih tijela na centralnoj, regionalnoj i lokalnoj razini te na području socijalne zaštite. Ako zakonodavstvo dotične države članice za obavljanje inspekcija na licu mjesta zahtijeva prethodno sudsko odobrenje, Komisija podnosi potrebne zahtjeve.
Po zaključenju svoje istrage, a prije podnošenja bilo kojeg prijedloga Vijeću, Komisija dotičnoj državi članici daje mogućnost da bude saslušana u vezi s pitanjima koja se istražuju. Komisija bilo koji prijedlog upućen Vijeću temelji samo na činjenicama koje je dotična država članica imala mogućnost komentirati.
Tijekom istraga, Komisija u cijelosti poštuje pravo na obranu dotične države članice.
4. Komisija se ovlašćuje donositi delegirane akte u skladu s člankom 11. vezano za:
(a)
detaljne kriterije za utvrđivanje iznosa novčane kazne iz stavka 1.;
(b)
detaljna pravila o postupcima za istrage iz stavka 3., povezanim mjerama i izvješćivanjem o istragama;
(c)
detaljan poslovnik namijenjen jamčenju prava na obranu, pristupa spisu, pravnog zastupanja, povjerljivosti i odredaba u vezi s rokovima i naplatom novčanih kazni iz stavka 1.
5. Sud Europske unije ima neograničenu jurisdikciju za ispitivanje odluka Vijeća kojima se uvode novčane kazne u skladu sa stavkom 1. On može tako uvedenu novčanu kaznu poništiti, smanjiti ili povećati.
POGLAVLJE VI.
ADMINISTRATIVNA PRIRODA SANKCIJA I RASPODJELA KAMATE I NOVČANIH KAZNI
Članak 9.
Administrativna priroda sankcija
Sankcije uvedene u skladu s člancima 4. do 8. administrativne su prirode.
Članak 10.
Raspodjela kamate i novčanih kazni
Kamata koju zaradi Komisija po depozitima položenima u skladu s člankom 5. i novčane kazne naplaćene u skladu s člancima 6. i 8. predstavljaju druge prihode iz članka 311. UFEU-a, a dodjeljuju se europskom instrumentu za financijsku stabilnost. Kad države članice čija je valuta euro uspostavljaju drugi mehanizam za stabilnost kako bi osigurale financijsku pomoć radi očuvanja stabilnosti europodručja u cjelini, ove se kamate i novčane kazne dodjeljuju tom mehanizmu.
POGLAVLJE VII.
OPĆE ODREDBE
Članak 11.
Izvršavanje delegiranja
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji, ovisno o uvjetima koji su utvrđeni u ovom članku.
2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 8. stavka 4. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od 3 godine od 13. prosinca 2011. Komisija izrađuje izvješće u vezi s delegiranjem ovlasti najkasnije u roku od devet mjeseci prije kraja tog trogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produžuje na razdoblja jednakog trajanja, ako se Europski parlament ili Vijeće ne suprotstave takvom produženju najkasnije u roku od tri mjeseca prije završetka svakog razdoblja.
3. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 8. stavka 4. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Ona proizvodi učinke sljedećeg dana od dana objave odluke u Službenom listu Europske unije ili nekog kasnijeg dana koji je u njoj naveden. Ona ne utječe na valjanost svih delegiranih akata koji su već na snazi.
4. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
5. Delegirani akt, donesen u skladu s člankom 8. stavkom 4., stupa na snagu samo ako Europski parlament i Vijeće ne izraze primjedbe u razdoblju od dva mjeseca od obavijesti o tom aktu Europskom parlamentu i Vijeću ili ako su prije isteka tog roka Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće staviti primjedbe. Ovo se razdoblje produžuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.
Članak 12.
Glasovanje u Vijeću
1. U vezi s mjerama iz članaka 4., 5., 6. i 8. glasuju samo članovi Vijeća koji predstavljaju države članice čija je valuta euro, a Vijeće odlučuje ne uzimajući u obzir glas člana Vijeća koji predstavlja dotičnu državu članicu.
2. Kvalificirana većina članova Vijeća iz stavka 1. određuje se u skladu s člankom 238. stavkom 3. točkom (b) UFEU-a.
Članak 13.
Preispitivanje
1. Do 14. prosinca 2014. i nakon toga svakih 5 godina, Komisija objavljuje izvješće o primjeni ove Uredbe.
Ovo izvješće, između ostalog, ocjenjuje:
(a)
učinkovitost ove Uredbe, uključujući mogućnost da se Vijeću i Komisiji omogući da djeluju kako bi riješili situacije koje ugrožavaju pravilno funkcioniranje monetarne unije;
(b)
napredak u osiguranju tješnjeg usklađivanja ekonomskih politika i trajne konvergencije gospodarskih učinaka država članica u skladu s UFEU-om.
2. Prema potrebi, to izvješće popraćeno je prijedlogom izmjena ove Uredbe.
3. Ovo izvješće šalje se Europskom parlamentu i Vijeću.
4. Prije završetka 2011. Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o mogućnosti uvođenja eurovrijednosnica.
Čanak 14.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 16. studenoga 2011.