SMĚRNICE KOMISE 2012/4/EU
ze dne 22. února 2012,
kterou se mění směrnice 2008/43/ES, kterou se podle směrnice Rady 93/15/EHS zřizuje systém pro identifikaci a sledovatelnost výbušnin pro civilní použití
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití (1), a zejména na druhou větu čl. 14 druhého pododstavce uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 93/15/EHS se vztahuje i na stopiny, včetně zápalnic, a na kalíškové zápalky, tyto výrobky se však spíše používají k pyrotechnickým účelům, nikoli jako výbušniny. Důsledky jejich případného zneužití by pravděpodobně byly stejné jako v případě pyrotechnických výrobků, které představují nízké nebezpečí, a uvedené důsledky jsou tak mnohem méně závažné v porovnání s ostatními typy výbušnin. Z důvodu přiměřenosti by stopiny, včetně zápalnic, a kalíškové zápalky měly být vyňaty ze systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin pro civilní použití.
(2)
Vývoj počítačových systémů potřebných pro zavedení systému identifikace a sledovatelnosti výbušnin trvá déle, než se původně předpokládalo. Aby mělo odvětví výbušnin více času na to dokončit vývoj elektronických systémů nutných k provádění směrnice Komise 2008/43/ES (2), plně je otestovat a validovat, a zvýšit tak jejich bezpečnost, je třeba odložit začátek uplatňování směrnice 2008/43/ES. Za tímto účelem by povinnost výrobců a dovozců označovat výbušniny měla být odložena o jeden rok na 5. dubna 2013. Zavedení požadovaných elektronických sledovacích systémů všemi aktéry dodavatelského řetězce bude vyžadovat více času. Kromě toho zásoby výbušnin, které mají delší dobu skladování a které byly vyrobeny dříve a nebyly označeny v souladu se směrnicí 2008/43/ES, budou ještě v dodavatelském řetězci a není praktické, aby společnosti musely vést odlišné typy evidence. Požadavky týkající se shromažďování údajů a vedení evidence by proto měly být odloženy o tři roky na 5. dubna 2015.
(3)
Některé výrobky jsou příliš malé na to, aby bylo možné na ně připevnit kód místa výroby a elektronicky čitelné informace. U některých jiných výrobků není připevnění jednoznačné identifikace technicky možné kvůli jejich tvaru nebo provedení. V takových případech by měla být požadovaná identifikace připevněna na každou nejmenší balicí jednotku. Je možné, že díky technickému pokroku bude možné uvádět kód výrobního místa a elektronicky čitelné informace i na těchto výrobcích. Komise by proto do konce roku 2020 měla provést přezkum s cílem posoudit, zda je možné požadované informace uvádět přímo na těchto výrobcích.
(4)
Směrnice 2008/43/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(5)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 13 odst. 1 směrnice 93/15/ES,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2008/43/ES se mění takto:
1)
V článku 2 se doplňují nová písmena d), e) a f), která zní:
„d)
stopiny, což jsou nedetonující iniciační prostředky v podobě šňůry;
e)
zápalnice, což jsou výrobky, které sestávají z duše z jemnozrnného černého prachu omotané ohebným textilním vláknem, mající jeden nebo více vnějších ochranných obalů; po iniciaci hoří předem stanovenou stálou rychlostí bez jakéhokoliv vnějšího výbušného účinku;
f)
kalíškové zápalky, což jsou výrobky, které sestávají z kovového nebo plastového kalíšku obsahujícího malé množství třaskaviny a/nebo třaskavé slože, jež je snadno iniciována nárazem; slouží jako iniciační prostředek v malorážových nábojích a v nárazových zápalkách hnacích náplní.“
2)
Článek 7 se nahrazuje tímto:
„Článek 7
Zážehové rozbušky
V případě zážehových rozbušek musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky, přímého tisku nebo otisku razítka přímo na plášť rozbušky. Každé balení obsahující rozbušky musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou rozbušku pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující rozbušky.“
3)
Články 9 a 10 se nahrazují tímto:
„Článek 9
Počinové a primární nálože
V případě počinových a primárních náloží jiných než těch, které jsou uvedeny v článku 2, musí jednoznačnou identifikaci tvořit nálepka nebo přímý tisk na počinové nebo primární náloží. Každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit každou takovou počinovou nebo primární nálož pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující takové počinové nebo primární nálože.
Článek 10
Bleskovice
V případě bleskovic musí jednoznačná identifikace sestávat z nálepky nebo přímého tisku na cívce. Jednoznačná identifikace bude vyznačena na každých pěti metrech buď na vnějším obalu bleskovice, nebo na vnitřní plastové vrstvě bezprostředně pod vnějším vláknem bleskovice. Každé balení obsahující bleskovice musí nést související označení.
Dále mohou podniky označit bleskovici pasivním inertním elektronickým identifikátorem a souvisejícím identifikátorem označit každé balení obsahující bleskovice.“
4)
Čl. 15 odst. 1. druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013. Předpisy nezbytné pro dosažení souladu s čl. 3 odst. 6 a články 13 a 14 však budou používat ode dne 5. dubna 2015.“
5)
Vkládá se nový článek 15a, který zní:
„Článek 15a
Do 31. prosince 2020 provede Komise přezkum za účelem posouzení, zda je díky technickému pokroku možné zrušit výjimky stanovené v bodě 3 přílohy.“
6)
V odstavci 3 přílohy se doplňují nové pododstavce, které zní:
„V případě předmětů, které jsou moc malé na to, aby k nim byly připojeny informace uvedené v odst. 1 písm. b) bodech i) a ii) a v odstavci 2, nebo u kterých není připevnění jednoznačné identifikace možné kvůli jejich tvaru nebo provedení, se jednoznačná identifikace připevní na každou nejmenší balicí jednotku.
Každá nejmenší balicí jednotka se zapečetí.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí informacemi podle odst. 1 písm. b) bodů i) a ii), a to trvalým způsobem a tak, aby tyto informace byly jasně čitelné. Počet zážehových rozbušek nebo primárních náloží se tiskem vyznačí na každé nejmenší balicí jednotce.
Každá zážehová rozbuška nebo primární nálož, na které se vztahuje výjimka stanovená ve druhém pododstavci, se označí jednoznačnou identifikací na cívce a v relevantních případech také na každé nejmenší balicí jednotce.“
Článek 2
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 4. dubna 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí.
Budou tyto předpisy používat ode dne 5. dubna 2013.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. února 2012.
32012L0004
L 050/18
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
22.02.2012.
DIREKTIVA KOMISIJE 2012/4/EU
od 22. veljače 2012.
o izmjeni Direktive 2008/43/EZ o uspostavljanju sustava za identifikaciju i sljedivost eksploziva za gospodarsku uporabu u skladu s Direktivom Vijeća 93/15/EEZ
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 93/15/EEZ od 5. travnja 1993. o usklađivanju odredaba u vezi sa stavljanjem eksploziva za civilnu uporabu na tržište i njihovim nadzorom (1), a posebno drugu rečenicu drugog stavka njezinog članka 14.,
budući da:
(1)
Na štapine i sporogoreće štapine kao i na kapisle u obliku kapice primjenjuje se Direktiva 93/15/EEZ, ali se oni upotrebljavaju više u pirotehničke nego u eksplozivne svrhe. Mogući učinci njihove pogrešne upotrebe mogu biti slični pogrešnoj upotrebi pirotehničkih predmeta koji predstavljaju nisku razinu opasnosti i zato su ti učinci mnogo manje ozbiljni u usporedbi s ostalim vrstama eksploziva. Iz razloga razmjernosti potrebno je štapine, uključujući sporogoreće štapine kao i kapisle u obliku kapice izuzeti iz sustava za obilježavanje i sljedivost eksploziva za gospodarsku uporabu.
(2)
Razvoj kompjutoriziranog sustava potrebnog za provedbu sustava za obilježavanje i sljedivost eksploziva potrajao je dulje nego se u početku očekivalo. Potrebno je odgoditi primjenu Direktive Komisije 2008/43/EZ (2) kako bi se industriji eksploziva ostavilo više vremena da do kraja razvije, testira, vrednuje i time poveća sigurnost elektronskog sustava potrebnog za provedbu Direktive 2008/43/EZ. Kako bi se to omogućilo, potrebno je za jednu godinu, do 5. travnja 2013., odgoditi primjenu obveze da proizvođači i uvoznici označavaju eksplozive. Dodatno je vrijeme potrebno da bi svi akteri u lancu opskrbe počeli primjenjivati potreban elektronički sustav praćenja i nadzora. Štoviše, zalihe eksploziva s dužim rokom trajanja, koji su već prije proizvedeni i koji nisu označeni u skladu s Direktivom 2008/43/EZ, još će uvijek biti u lancu opskrbe i nepraktično je obvezati poduzeća da vode različite vrste evidencija. Zato je potrebno obvezu prikupljanja podataka i vođenja evidencije odgoditi za tri godine, do 5. travnja 2015.
(3)
Određeni proizvodi su premali da bi se na njih stavila oznaka mjesta proizvodnje i elektronički čitljiv podatak. Na određene druge proizvode stavljanje jedinstvene identifikacije je tehnički nemoguće zbog njihovog oblika ili izvedbe. U tim slučajevima potrebna oznaka se stavlja na svaku najmanju jedinicu pakiranja. Budući tehnički razvoj možda će omogućiti stavljanje kodne oznake mjesta proizvodnje i elektronički čitljivog podatka na te proizvode. Komisija zato treba do kraja 2020. provesti studiju, kako bi procijenila je li moguće potrebne podatke staviti na same proizvode.
(4)
Direktivu 2008/43/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(5)
Mjere predviđene ovom Direktivom su u skladu s mišljenjem Odbora osnovanog u skladu s člankom 13. stavkom 1. Direktive 93/15/EEZ,
DONIJELA JE OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Direktiva 2008/43/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 2., dodaju se sljedeće točke (d), (e) i (f):
„(d)
štapini, koji su neeksplozivne naprave za paljenje u obliku vrpce;
(e)
sporogoreći štapini, koji se sastoje od jezgre od fino zrnatog crnog baruta koji je ovijen savitljivom tkaninom s jednim ili više zaštitnih vanjskih ovoja i koji, kad se upali, gori unaprijed utvrđenom brzinom bez ikakvog vanjskog eksplozivnog učinka;
(f)
kapisle u obliku kapice, koje se sastoje od metalne ili plastične kapice u kojoj je sadržana mala količina primarne eksplozivne smjese koja se lako pali udarcem, a koje služe kao elementi paljenja u patronama za mala (ručna) oružja ili u kapicama kapisla za eksplozivna (potisna) punjenja.”
2.
Članak 7. se mijenja i glasi:
„Članak 7.
Detonatorske kapisle
Za detonatorske kapisle jedinstvena identifikacijska oznaka nalazi se na samoljepljivoj etiketi ili se izravno otiskuje na svako tijelo (košuljicu) kapisle ili detonatora. Pripadajuća etiketa se lijepi na svaki sanduk s detonatorima.
Osim toga, poduzeća mogu koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku na svakoj kapisli ili detonatoru i istu pripadajuću oznaku na svakom sanduku s detonatorima.”
3.
Članci 9. i 10. zamjenjuju se sljedećim:
„Članak 9.
Kapisle i pojačnici (busteri)
Za upaljače, osim onih navedenih u članku 2., i za pojačnike (bustere) identifikacijska će oznaka biti sadržana na samoljepljivoj etiketi ili izravno tiskana na takvim upaljačima ili pojačnicima. Pripadajuća se etiketa lijepi na svaki sanduk s upaljačima i pojačnicima.
Osim toga, poduzeća mogu koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku na svakom takvom upaljaču ili pojačniku (busteru) i istu pripadajuću oznaku na svakom sanduku s upaljačima ili pojačnicima.
Članak 10.
Detonirajući štapini
Za detonirajuće će štapine jedinstvena identifikacijska oznaka biti sadržana na nalijepljenoj etiketi ili izravno otisnuta na kolut. Jedinstvena oznaka stavlja se na svakih pet metara na vanjskom omotaču štapina ili plastičnom, izvučenom unutarnjem sloju neposredno ispod vanjskog vlakna štapina. Pripadajuća se etiketa nalazi na svakom sanduku s detonirajućim štapinom.
Osim toga, poduzeća mogu koristiti pasivnu inertnu elektronsku oznaku umetnutu između štapina i istu pripadajuću oznaku na svakom sanduku sa štapinima.”
4.
Drugi podstavak članka 15. stavka 1. zamjenjuje se sljedećim:
„One će primjenjivati ove odredbe od 5. travnja 2013. Međutim, odredbe potrebne za usklađenje s člankom 3. stavkom 6. i člancima 13. i 14. one će primjenjivati od 5. travnja 2015.”
5.
Umeće se sljedeći članak 15.a:
„Članak 15.a
Do 31. prosinca 2020. Komisija će provesti reviziju i procijeniti je li tehničkim napretkom omogućeno ukidanje izuzeća navedenih u točki 3. Priloga.”
6.
U točki 3. Priloga, dodaju se sljedeći stavci:
„Za proizvode koji su premali za stavljanje podataka prema stavku 1. točki (b) podtočkama i. i ii. i stavku 2., ili kad god je tehnički nemoguće zbog njihovog oblika ili izvedbe pričvrstiti jedinstvenu oznaku, jedinstvena se oznaka stavlja na svaku najmanju jedinicu pakiranja.
Svaka se najmanja jedinica pakiranja pečati.
Svaka detonatorska kapisla ili svaki pojačnik (buster) koji potpadaju u okvir izuzeća navedenog u drugom stavku moraju biti označeni na trajan način tako da se osigura da su podaci prema stavku 1. točki (b) podtočkama i. i ii. jasno čitljivi. Na najmanjoj jedinici pakiranja utiskuje se broj detonatorskih kapisla i pojačnika koje ona sadrži.
Svaki detonatorski štapin koji potpada u okvir izuzeća navedenog u drugom stavku mora biti označen jedinstvenom oznakom na roli ili kolutu i, prema potrebi, na najmanjoj jedinici pakiranja.”
Članak 2.
1. Države članice donose i objavljuju zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije do 4. travnja 2012. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba i korelacijsku tablicu između tih odredaba i ove Direktive.
One primjenjuju te odredbe od 5. travnja 2013.
Kad države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 3.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetoga dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. veljače 2012.