ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
ze dne 25. listopadu 2010
o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro
(přepracování)
(ECB/2010/23)
(2011/66/EU)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 32 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002 (1) bylo několikrát zásadním způsobem změněno (2). Vzhledem k tomu, že je v něm třeba provést další změny, mělo by být toto rozhodnutí v zájmu jasnosti přepracováno.
(2)
Podle článku 32.1 statutu ESCB se měnovými příjmy rozumí příjmy dosažené národními centrálními bankami při uskutečňování úkolů v rámci měnové politiky. Podle článku 32.2 statutu ESCB se částka měnových příjmů každé národní centrální banky rovná jejímu ročnímu příjmu z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu a závazků z vkladů úvěrových institucí. Tato aktiva mají národní centrální banky vést odděleně v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů. Národní centrální banky by měly vést aktiva vyplývající z plnění úkolů měnové politiky odděleně jako aktiva, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu a závazků z vkladů úvěrových institucí. V souladu s článkem 32.4 statutu ESCB se výše měnových příjmů každé národní centrální banky snižuje o částku rovnající se úrokům, které tato centrální banka platí ze závazků z vkladů úvěrových institucí podle článku 19 statutu ESCB.
(3)
Podle článku 32.5 statutu ESCB se úhrnný měnový příjem národních centrálních bank mezi ně rozděluje v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu Evropské centrální banky (ECB).
(4)
Podle článků 32.6 a 32.7 statutu ESCB je Rada guvernérů ECB oprávněna stanovovat obecné zásady pro vzájemné zúčtování a vypořádání zůstatků vzniklých při přerozdělování měnových příjmů ze strany ECB a přijímat veškerá další opatření nezbytná k používání článku 32.
(5)
Podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (3) uvede ECB a národní centrální banky do oběhu bankovky znějící na euro. Článek 15 uvedeného nařízení stanoví, že bankovky znějící na národní měnovou jednotku zůstanou v rámci svého územního vymezení zákonným platidlem nejdéle po šest měsíců od příslušného data hotovostního přechodu na hotovostní euro. Rok přechodu na hotovostní euro by se proto měl považovat za zvláštní rok, jelikož bankovky v oběhu znějící na národní měnové jednotky mohou stále představovat značnou část bankovek v oběhu.
(6)
Čl. 15 odst. 1 obecných zásad ECB/2006/9 ze dne 14. července 2006 o některých přípravách na přechod na hotovostní euro a o předzásobení a druhotném předzásobení eurobankovkami a euromincemi mimo eurozónu (4) stanoví, že eurobankovky, kterými byly způsobilé protistrany předzásobeny, se účtují na vrub účtů těchto protistran vedených u jejich národní centrální banky v nominální hodnotě v souladu s následujícím „modelem lineárního účtování na vrub“: celková částka předzásobených eurobankovek se na vrub účtů připíše ve třech stejných částkách v den vypořádání první, čtvrté a páté hlavní refinanční operace Eurosystému po dni přechodu na hotovostní euro. Při výpočtu měnového příjmu za rok přechodu na hotovostní euro je třeba brát v úvahu tento „model lineárního účtování na vrub“.
(7)
Toto rozhodnutí souvisí s rozhodnutím ECB/2010/29 ze dne 13. prosince 2010 o vydávání eurobankovek (přepracované znění) (5), v němž se stanoví, že ECB a národní centrální banky vydávají eurobankovky. Rozhodnutím ECB/2010/29 se stanoví přidělování eurobankovek v oběhu národním centrálním bankám v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Toto rozhodnutí dále přiděluje ECB 8 % z celkové hodnoty eurobankovek v oběhu. Při přidělování eurobankovek členům Eurosystému vznikají zůstatky uvnitř Eurosystému. Úročení zůstatků eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému má přímý dopad na příjmy každého člena Eurosystému, a proto by mělo být tímto rozhodnutím regulováno. Příjem ECB z úročení pohledávek uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu by v zásadě měl být mezi národní centrální banky rozdělován v souladu s rozhodnutím ECB/2010/24 ze dne 25. listopadu 2010 o prozatímním přerozdělování příjmu Evropské centrální banky z eurobankovek v oběhu a z cenných papírů nakoupených na základě programu pro trhy s cennými papíry (přepracované znění) (6) v témže účetním roce, kdy vznikl, a to v poměru k jejich podílům v klíči upsaného základního kapitálu.
(8)
Čistý stav pohledávek a závazků uvnitř Eurosystému v souvislosti s eurobankovkami v oběhu by měl být úročen na základě objektivního kritéria, které definuje hodnotu peněz. V této souvislosti se za vhodnou považuje sazba pro hlavní refinanční operace, kterou Eurosystém používá při nabídkových řízeních na hlavní refinanční operace.
(9)
Čisté závazky uvnitř Eurosystému týkající se eurobankovek v oběhu by měly být zahrnuty do základny pasiv pro účely výpočtu měnových příjmů národních centrálních bank podle článku 32.2 statutu ESCB, jelikož odpovídají bankovkám v oběhu. Vyrovnání úroků ze stavu eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému bude mít proto za výsledek přerozdělení značné částky měnových příjmů Eurosystému mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Tento stav uvnitř Eurosystému by měl být upraven tak, aby umožnil postupné přizpůsobování rozvah a výkazů zisku a ztráty národních centrálních bank. Základem úprav by měly být hodnoty bankovek v oběhu každé národní centrální banky v období před zavedením eurobankovek. Tyto úpravy by měly platit každý rok podle pevně stanoveného vzorce po dobu nejvýše pěti let.
(10)
Úpravy stavu eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému byly vypočítány tak, aby vyrovnávaly významné změny stavu příjmů národních centrálních bank v důsledku zavedení eurobankovek a následného přerozdělování měnových příjmů.
(11)
Obecná pravidla stanovená v článku 32 statutu ESCB platí rovněž pro příjmy z odpisu eurobankovek, které byly staženy z oběhu.
(12)
Článek 32.5 statutu ESCB uvádí, že úhrnný měnový příjem národních centrálních bank se rozdělí mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Podle článku 32.7 statutu ESCB je Rada guvernérů příslušná k tomu, aby přijala veškerá další opatření nezbytná k používání článku 32. To zahrnuje pravomoc zohlednit při rozhodování o přerozdělení příjmů z odpisu eurobankovek, které byly staženy z oběhu, další faktory. V této souvislosti vyžadují zásady rovného zacházení a spravedlnosti, aby byla zohledněna doba, po kterou byly eurobankovky stažené z oběhu vydávány. Klíč pro přidělování tohoto specifického příjmu proto musí odrážet příslušný podíl na základním kapitálu ECB a délku doby vydávání.
(13)
Stahování eurobankovek z oběhu je třeba upravit zvláštními rozhodnutími přijatými podle článku 5 rozhodnutí ECB/2003/4 ze dne 20. března 2003 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (7),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;
b)
„základnou pasiv“ výše pasiv v rozvaze každé národní centrální banky, blíže určených v příloze I tohoto rozhodnutí;
c)
„odděleně vedená aktiva“ výše aktiv v rozvaze každé národní centrální banky, blíže určených v příloze II tohoto rozhodnutí, která jsou protipoložkami k základně pasiv;
d)
„stavem eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému“ pohledávky a závazky vzniklé mezi národní centrální bankou a ECB a mezi národní centrální bankou a ostatními národními centrálními bankami v důsledku použití článku 4 rozhodnutí ECB/2010/29;
e)
„klíčem upsaného základního kapitálu“ podíly národních centrálních bank (vyjádřené v procentech) na upsaném základním kapitálu ECB, které pro národní centrální banky vyplývají z jejich váhy v klíči podle článku 29.1 statutu ESCB a které platí pro příslušný účetní rok;
f)
„úvěrovou institucí“ (a) úvěrová instituce ve smyslu článku 2 a čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění) (8), jak jsou provedeny ve vnitrostátním právu, která podléhá dohledu ze strany příslušného orgánu, nebo (b) jiná úvěrová instituce ve smyslu čl. 123 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, která podléhá kontrole, jež je srovnatelná s dohledem ze strany příslušného orgánu;
g)
„HR“ harmonizovaná rozvaha, jak je upravena v příloze VIII obecných zásad ECB/2010/20 ze dne 11. listopadu 2010 o právním rámci pro účetnictví a finanční vykazování v Evropském systému centrálních bank (9);
h)
„referenční sazbou“ poslední dostupná mezní úroková sazba, které se v Eurosystému používá v nabídkových řízeních pro hlavní refinanční operace podle odstavce 3.1.2 přílohy I obecných zásad ECB/2000/7 ze dne 31. srpna 2000 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (10). Pokud probíhá více než jedna hlavní refinanční operace pro účely vyrovnání v týž den, používá se aritmetický průměr mezních sazeb operací, které probíhají souběžně.
i)
„dnem přechodu na hotovostní euro“ den, kdy eurobankovky a euromince získají v členském státě, jehož měnou je euro, status zákonného platidla;
j)
„referenčním obdobím“ období v délce 24 měsíců, které začíná 30 měsíců přede dnem přechodu na hotovostní euro;
k)
„rokem přechodu na hotovostní euro“ období v délce 12 měsíců, které začíná v den přechodu na hotovostní euro;
l)
„denním referenčním směnným kurzem“ denní referenční směnný kurz, který vychází z pravidelného každodenního slaďovacího postupu mezi centrálními bankami v rámci Evropského systému centrálních bank a mimo něj, jenž se obvykle koná ve 14:15 hodin středoevropského času;
m)
„eurobankovkami staženými z oběhu“ všechny nominální hodnoty nebo série eurobankovek, které byly staženy z oběhu na základě rozhodnutí Rady guvernérů přijatého podle článku 5 rozhodnutí ECB/2003/4;
n)
„klíčem pro vydávání eurobankovek“ průměrný klíč upsaného základního kapitálu během doby vydávání nominální hodnoty nebo série eurobankovek stažených z oběhu;
o)
„dobou vydávání“ ve vztahu k nominální hodnotě nebo sérii eurobankovek období, které začíná dnem, kdy je první emise eurobankovek této nominální hodnoty nebo série zachycena v základně pasiv, a které končí dnem, kdy je v základně pasiv zachycena poslední emise eurobankovek této nominální hodnoty nebo série;
p)
pojmem „odepsat“ odstranění eurobankovek stažených z oběhu z rozvahové položky „bankovky v oběhu“.
Článek 2
Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému
1. Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se počítá každý měsíc a zachycuje se v účetních knihách ECB a národních centrálních bank v první pracovní den v měsíci s dnem připsání v poslední pracovní den předcházejícího měsíce.
Pokud členský stát přijme euro, zachycuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, vypočtený podle prvního pododstavce, v účetních knihách ECB a národních centrálních bank s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro.
Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se pro období od 1. ledna do 31. ledna prvního roku, od kterého platí úprava podle článku 29.3 statutu ESCB, k níž dochází každých pět let, počítá na základě upraveného klíče upsaného základního kapitálu, jenž se použije na stav celkového počtu eurobankovek v oběhu k 31. prosinci předcházejícího roku.
2. Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, včetně stavů vyplývajících z použití článku 4 tohoto rozhodnutí, se úročí referenční sazbou.
3. Úroky podle odstavce 2 se vypořádávají čtvrtletně prostřednictvím plateb v TARGET2.
Článek 3
Metoda měření měnových příjmů
1. Výše měnových příjmů každé národní centrální banky se určuje na základě skutečných příjmů, které vyplývají z odděleně vedených aktiv zapsaných v jejích účetních knihách. Výjimku představují zlato, u kterého se předpokládá, že nevytváří žádný příjem, a cenné papíry držené pro účely měnové politiky podle rozhodnutí ECB/2009/16 ze dne 2. července 2009 o provádění programu nákupu krytých dluhopisů (11), u kterých se předpokládá, že vytvářejí příjem ve výši referenční sazby.
2. Pokud hodnota odděleně vedených aktiv národní centrální banky přesáhne hodnotu její základny pasiv nebo je nižší, vyrovná se rozdíl tím, že se na hodnotu rozdílu uplatní referenční sazba.
Článek 4
Úpravy stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému
1. Pro účely výpočtu měnových příjmů se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému pro každou národní centrální banku upravuje pomocí vyrovnávací částky, která se stanoví podle tohoto vzorce:
C = (K - A) × S
kde:
C
je vyrovnávací částka,
K
je částka (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, která vyplývá z uplatnění klíče upsaného základního kapitálu na průměrnou hodnotu bankovek v oběhu během referenčního období, přičemž hodnota bankovek v oběhu znějících na národní měnu členského státu, jenž přijímá euro, se přepočítává na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,
A
je průměrná hodnota bankovek v oběhu během referenčního období (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, přepočtená na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,
S
je níže uvedený koeficient pro každý účetní rok počínaje dnem přechodu na hotovostní euro:
Účetní rok
Koeficient
Rok přechodu na hotovostní euro
1
Rok přechodu na hotovostní euro plus jeden rok
0,8606735
Rok přechodu na hotovostní euro plus dva roky
0,7013472
Rok přechodu na hotovostní euro plus tři roky
0,5334835
Rok přechodu na hotovostní euro plus čtyři roky
0,3598237
Rok přechodu na hotovostní euro plus pět let
0,1817225
2. Souhrn vyrovnávacích částek národních centrálních bank se rovná nule.
3. Vyrovnávací částky se počítají vždy, když členský stát přijme euro, nebo mění-li se klíč upsaného základního kapitálu ECB.
4. Když národní centrální banka vstoupí do Eurosystému, její vyrovnávací částka se rozdělí mezi ostatní národní centrální banky v poměru k příslušným podílům ostatních národních centrálních bank v klíči upsaného základního kapitálu s opačným znaménkem (+/-), přičemž tato vyrovnávací částka doplňuje vyrovnávací částky, jež se na ostatní národní centrální banky již uplatňují.
5. Vyrovnávací částky a účetní položky k jejich vyrovnání se zachycují na účtech, které jednotlivé národní centrální banky vedou odděleně pro transakce v rámci Eurosystému, s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro a s dnem připsání v tentýž den každého následujícího roku, ve kterém dochází k úpravám. Účetní položky k vyrovnání vyrovnávacích částek se neúročí.
6. Nastanou-li konkrétní případy související s vývojem oběhu bankovek podle přílohy III tohoto rozhodnutí, upravuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému u každé národní centrální banky odchylně od odstavce 1 postupem uvedeným ve zmíněné příloze.
7. Použitelnost úprav stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému stanovených v tomto článku končí prvním dnem šestého roku po roce přechodu na hotovostní euro.
Článek 5
Výpočet a přerozdělení měnových příjmů
1. Výpočet měnových příjmů národních centrálních bank provádí ECB každý den. Výpočet se zakládá na účetních údajích, které ECB poskytují národní centrální banky. ECB informuje národní centrální banky o úhrnných částkách za každé čtvrtletí.
2. Výše měnových příjmů každé národní centrální banky se snižuje o částku, která se rovná naběhlým úrokům nebo úrokům zaplaceným z pasiv zahrnutých do základny pasiv, v souladu s rozhodnutím Rady guvernérů ECB podle čl. 32.4 druhého pododstavce statutu ESCB.
3. Přerozdělování úhrnného měnového příjmu všech národních centrálních bank podle klíče upsaného základního kapitálu probíhá na konci každého účetního roku.
Článek 6
Výpočet a přerozdělení příjmů z odpisu eurobankovek
1. Eurobankovky stažené z oběhu jsou zahrnuty do základny pasiv, dokud nedojde k jejich výměně či odpisu, podle toho, která událost nastane dříve.
2. Rada guvernérů může rozhodnout o odpisu eurobankovek stažených z oběhu, přičemž určí den odpisu a celkovou výši rezervy, která má být vytvořena pro eurobankovky stažené z oběhu, u kterých se dosud očekává, že budou vyměněny.
3. Eurobankovky stažené z oběhu se odepisují takto:
a)
V den odpisu se rozvahové položky ECB a národních centrálních bank „bankovky v oběhu“ sníží o celkovou částku eurobankovek stažených z oběhu, které jsou dosud v oběhu. Za tímto účelem se skutečné částky eurobankovek stažených z oběhu, které byly dány do oběhu, upraví na poměrné částky těchto eurobankovek vypočtené podle klíče pro vydávání eurobankovek a mezi ECB a národními centrálními bankami dojde k vypořádání rozdílů.
b)
Upravená částka eurobankovek stažených z oběhu se odepíše z rozvahové položky „bankovky v oběhu“ a převede se do výkazů zisku a ztráty národních centrálních bank.
c)
Všechny národní centrální banky vytvářejí rezervu pro eurobankovky stažené z oběhu, u kterých se dosud očekává, že budou vyměněny. Výše rezervy se rovná podílu příslušné národní centrální banky na celkové výši rezervy vypočtenému pomocí klíče pro vydávání eurobankovek.
4. Eurobankovky stažené z oběhu, k jejichž výměně dochází až po dni odpisu, se zachycují v účetních knihách národní centrální banky, která je přijala. Příliv eurobankovek stažených z oběhu se mezi národní centrální banky přerozdělí pomocí klíče pro vydávání eurobankovek alespoň jednou ročně a mezi národními centrálními bankami dojde k vypořádání rozdílů. Každá národní centrální banka započte poměrnou částku vůči své rezervě nebo, pokud je příliv vyšší než rezerva, zaznamená odpovídající náklad ve svém výkazu zisku a ztráty.
5. Rada guvernérů celkovou výši rezervy každoročně přezkoumává.
Článek 7
Zrušení
Rozhodnutí ECB/2001/16 se zrušuje. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí a použijí se v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 8
Platnost rozhodnutí
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. prosince 2010.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 25. listopadu 2010.
32010D0023
L 035/17
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
25.11.2010.
ODLUKA EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE
od 25. studenoga 2010.
o raspodjeli monetarnog prihoda nacionalnih središnjih banaka država članica čija je valuta euro
(preinačeno)
(ESB/2010/23)
(2011/66/EU)
UPRAVNO VIJEĆE EUROPSKE SREDIŠNJE BANKE,
uzimajući u obzir Statut Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (dalje u tekstu „Statut ESSB-a”), a posebno njegov članak 32.,
budući da:
(1)
Odluka ESB/2001/16 od 6. prosinca 2001. o raspodjeli monetarnog prihoda nacionalnih središnjih banaka država članica sudionica za financijsku godinu 2002. (1) već je nekoliko puta znatno izmijenjena (2). Budući da će biti dodatno izmijenjena, treba je radi jasnoće preinačiti.
(2)
U skladu s člankom 32. stavkom 1. Statuta ESSB-a monetarni prihod je prihod koji ostvaruju nacionalne središnje banke pri obavljanju funkcije monetarne politike. U skladu s člankom 32. stavkom 2. Statuta ESSB-a iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a jednak je njegovu godišnjem prihodu ostvarenom iz njegovih sredstava koja se drže u novčanicama u optjecaju i depozitima kreditnih institucija. NSB namjenski raspoređuje ta sredstva u skladu sa smjernicama Upravnog vijeća. NSB treba namjenski rasporediti sredstva koja su proizišla iz obavljanja funkcije monetarne politike kao sredstva koja se drže u novčanicama u optjecaju i depozitima kreditnih institucija. U skladu s člankom 32. stavkom 4. Statuta ESSB-a iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a umanjuje se za iznos koji je jednak kamatama koje je spomenuti NSB platio na depozite kreditnih institucija u skladu s člankom 19.
(3)
U skladu s člankom 32. stavkom 5. Statuta ESSB-a ukupni iznos monetarnog prihoda nacionalnih središnjih banaka raspodjeljuje se nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim uplaćenim udjelima u kapitalu Europske središnje banke (ESB).
(4)
U skladu s člankom 32. stavcima 6. i 7. Statuta ESSB-a Upravno vijeće ovlašteno je utvrđivati smjernice na temelju kojih ESB provodi obračun i namiru salda koja proizlaze iz raspodjele monetarnog prihoda te poduzimati sve druge mjere potrebne za primjenu članka 32.
(5)
U skladu s člankom 10. Uredbe Vijeća (EZ) br. 974/98 od 3. svibnja 1998. o uvođenju eura (3) ESB i nacionalne središnje banke puštaju euronovčanice u optjecaj. Člankom 15. spomenute Uredbe propisuje se da novčanice nominirane u jedinicama nacionalne valute ostaju zakonsko sredstvo plaćanja unutar njihovih granica najkasnije do isteka roka od 6 mjeseci od odgovarajućeg datuma prelaska na gotovinu eura. Godina prelaska na gotovinu eura stoga se treba smatrati posebnom godinom jer novčanice u optjecaju nominirane u jedinicama nacionalne valute mogu činiti znatan dio novčanica u optjecaju.
(6)
Člankom 15. stavkom 1. Smjernice ESB/2006/9 od 14. srpnja 2006. o određenim pripremama za prijelaz na gotovinu eura te o predopskrbi i posrednoj predopskrbi euronovčanicama i eurokovanicama izvan europodručja (4) propisuje se da se euronovčanice iz predopskrbe izdane prihvatljivim drugim ugovornim stranama knjiže na teret računa spomenutih drugih ugovornih strana kod njihovog NSB-a po njihovoj nominalnoj vrijednosti, u skladu sa sljedećim „linearnim modelom terećenja”: ukupni iznos euronovčanica iz predopskrbe tereti se u tri jednaka obroka, na datum namire prve, četvrte i pete glavne operacije refinanciranja Eurosustava nakon datuma prelaska na gotovinu eura. Pri izračunu monetarnog prihoda za godinu prelaska na gotovinu eura potrebno je uzeti u obzir spomenuti „linearni model terećenja”.
(7)
Ova je Odluka povezana s Odlukom ESB/2010/29 od 13. prosinca 2010. o izdavanju euronovčanica (5), kojom se propisuje da euronovčanice izdaju ESB i nacionalne središnje banke. Odlukom ESB/2010/29 određuje se raspodjela euronovčanica u optjecaju nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim uplaćenim udjelima u kapitalu ESB-a. Njome se također raspodjeljuje ESB-u 8 % ukupne vrijednosti euronovčanica u optjecaju. Raspodjela euronovčanica među članovima Eurosustava dovodi do salda unutar Eurosustava. Obračun naknade na spomenuta salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju izravno utječe na prihod svakog člana Eurosustava i stoga ga treba urediti ovom Odlukom. Prihod koji ostvaruje ESB na temelju obračuna naknade na svoja potraživanja unutar Eurosustava od nacionalnih središnjih banaka u vezi s njegovim udjelom u euronovčanicama u optjecaju trebao bi, u načelu, biti raspodijeljen nacionalnim središnjim bankama u skladu s Odlukom ESB/2010/24 od 25. studenoga 2010. o privremenoj raspodjeli prihoda Europske središnje banke od euronovčanica u optjecaju i od vrijednosnih papira kupljenih u okviru programa za tržišta vrijednosnih papira (6), razmjerno njihovim udjelima u ključu upisanog kapitala u istoj financijskoj godini tijekom koje je ostvaren.
(8)
Na neto salda potraživanja i obveza unutar Eurosustava koja proizlaze iz euronovčanica u optjecaju treba se obračunavati naknada primjenom objektivnog kriterija kojim se određuje trošak novca. U tom se kontekstu stopa glavne operacije refinanciranja koju primjenjuje Eurosustav u svojim aukcijama za glavne operacije refinanciranja smatra prikladnom.
(9)
Neto obveze unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju trebaju biti uključene u osnovicu obveza za potrebe izračuna monetarnog prihoda NSB-a u skladu s člankom 32. stavkom 2. Statuta ESSB-a jer su one jednake novčanicama u optjecaju. Namira kamata na salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju stoga će dovesti do raspodjele znatnog iznosa monetarnog prihoda Eurosustava među nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim uplaćenim udjelima u kapitalu ESB-a. Spomenuta salda unutar Eurosustava potrebno je prilagoditi kako bi se omogućilo postupno prilagođavanje bilanci i računa dobiti i gubitka nacionalnih središnjih banaka. Prilagodbe se trebaju temeljiti na vrijednosti novčanica u optjecaju svakog NSB-a tijekom razdoblja prije uvođenja euronovčanica. Navedene prilagodbe trebaju se primjenjivati na godišnjoj osnovi u skladu s fiksnom formulom najduže pet godina nakon toga.
(10)
Prilagodbe salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju izračunane su kako bi nadoknadile sve značajne promjene u prihodnim pozicijama nacionalnih središnjih banaka zbog uvođenja euronovčanica i naknadne raspodjele monetarnog prihoda.
(11)
Opća pravila utvrđena u članku 32. Statuta ESSB-a također se primjenjuju na prihod koji proizlazi iz otpisa euronovčanica koje su povučene iz optjecaja.
(12)
Člankom 32. stavkom 5. Statuta ESSB-a određuje se da se ukupni iznos monetarnog prihoda nacionalnih središnjih banaka raspodjeljuje nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim uplaćenim udjelima u kapitalu ESB-a. U skladu s člankom 32. stavkom 7. Statuta ESSB-a Upravno vijeće ovlašteno je poduzeti sve druge mjere potrebne za primjenu članka 32. To uključuje nadležnost Upravnog vijeća da pri odlučivanju o raspodjeli prihoda koji proizlazi iz otpisa euronovčanica koje su povučene iz optjecaja uzima u obzir druge čimbenike. U tom kontekstu načela jednakog tretmana i pravednosti nalažu da se uzme u obzir razdoblje tijekom kojeg su izdane povučene euronovčanice. Ključ za raspodjelu tog posebnog prihoda mora stoga odražavati odgovarajući udio u kapitalu ESB-a i razdoblje trajanja izdanja.
(13)
Povlačenje euronovčanica treba urediti posebnim odlukama koje treba donijeti u skladu s člankom 5. Odluke ESB/2003/4 od 20. ožujka 2003. o apoenima, obilježjima, reprodukciji, zamjeni i povlačenju euronovčanica (7),
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Odluke:
(a)
„NSB” znači nacionalna središnja banka države članice čija je valuta euro;
(b)
„osnovica obveza” znači iznos propisanih obveza u bilanci svakog NSB-a, koji je određen u skladu s Prilogom I. ovoj Odluci;
(c)
„imovina za posebnu namjenu” znači iznos imovine koja se drži u odnosu na temelju obveza u bilanci svakog NSB-a, koji je određen u skladu s Prilogom II. ovoj Odluci;
(d)
„salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju” znači potraživanja i obveze koji nastaju između NSB-a i ESB-a te između NSB-a i drugih nacionalnih središnjih banaka kao rezultat primjene članka 4. Odluke ESB/2010/29;
(e)
„ključ upisanog kapitala” znači udjeli nacionalnih središnjih banaka, izraženi u postocima, u upisanom kapitalu ESB-a dobiveni primjenom pondera dodijeljenih nacionalnim središnjim bankama u ključu iz članka 29. stavka 1. Statuta ESSB-a koji se primjenjuju tijekom određene financijske godine;
(f)
„kreditna institucija” znači (a) kreditna institucija u smislu članka 2. i članka 4. stavka 1. točke (a) Direktive 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (8), kako je provedena u nacionalnom pravu, koja podliježe nadzoru nadležnog tijela ili (b) druga kreditna institucija u smislu članka 123. stavka 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije koja podliježe kontroli prema standardu usporedivom s nadzorom nadležnog tijela;
(g)
„UB” znači usklađena bilanca iz Priloga VIII. Smjernici ESB/2010/20 od 11. studenoga 2010. o pravnom okviru za računovodstvo i financijsko izvještavanje u Europskom sustavu središnjih banaka (9);
(h)
„referentna stopa” znači posljednja raspoloživa granična kamatna stopa koju je Eurosustav upotrijebio u svojim aukcijama za glavne operacije refinanciranja u skladu sa stavkom 3.1.2. Priloga I. Smjernici ESB/2000/7 od 31. kolovoza 2000. o instrumentima i postupcima monetarne politike Eurosustava (10). Kada se za namiru na isti dan provede više od jedne glavne operacije refinanciranja, primjenjuje se jednostavan prosjek graničnih stopa operacija koje se obavljaju istodobno;
(i)
„datum prelaska na gotovinu eura” znači datum kada euronovčanice i eurokovanice stječu status zakonskog sredstva plaćanja u državi članici čija je valuta euro;
(j)
„referentno razdoblje” znači razdoblje od 24 mjeseca koje počinje 30 mjeseci prije datuma prelaska na gotovinu eura;
(k)
„godina prelaska na gotovinu eura” znači razdoblje od 12 mjeseci koje počinje na datum prelaska na gotovinu eura;
(l)
„referentni dnevni devizni tečaj” znači referentni dnevni devizni tečaj koji se temelji na redovitom dnevnom postupku usuglašavanja među središnjim bankama unutar i izvan Europskog sustava središnjih banaka koje se obično obavlja u 14.15 po srednjoeuropskom vremenu;
(m)
„povučene euronovčanice” znači euronovčanice vrste ili serije koja je povučena iz optjecaja odlukom Upravnog vijeća koja je donesena u skladu s člankom 5. Odluke ESB/2003/4;
(n)
„ključ za izdavanje” znači prosječni ključ upisanog kapitala tijekom razdoblja trajanja izdanja vrste ili serije povučenih euronovčanica;
(o)
„razdoblje trajanja izdanja” u vezi s određenom vrstom ili serijom euronovčanica znači razdoblje koje počinje na datum kada se u osnovici obveza zabilježi prvo izdanje euronovčanica te vrste ili serije i koje završava na datum kada se u osnovici obveza zabilježi posljednje izdanje euronovčanica te vrste ili serije i
(p)
„otpisati” znači ukloniti povučene euronovčanice iz bilančne stavke „novčanice u optjecaju”.
Članak 2.
Salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju
1. Salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju izračunavaju se mjesečno i knjiže u poslovnim knjigama ESB-a i nacionalnih središnjih banaka prvi radni dan mjeseca s datumom valute posljednjega radnog dana prethodnog mjeseca.
Ako država članica prihvati euro, izračun salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju iz prvog podstavka knjiži se u poslovnim knjigama ESB-a i nacionalnih središnjih banaka s datumom valute na datum prelaska na gotovinu eura.
Salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju za razdoblje od 1. siječnja do 31. siječnja prve godine od koje se primjenjuje petogodišnje usklađivanje u skladu s člankom 29. stavkom 3. Statuta ESSB-a, izračunavaju se na temelju prilagođenog ključa upisanog kapitala primijenjenog na salda na temelju ukupnih euronovčanica u optjecaju na dan 31. prosinca prethodne godine.
2. Na salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju, uključujući salda koja su rezultat primjene članka 4. ove Odluke, obračunava se naknada po referentnoj stopi.
3. Obračunata naknada iz stavka 2. namiruje se tromjesečno plaćanjima preko sustava TARGET2.
Članak 3.
Metoda mjerenja monetarnog prihoda
1. Iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a utvrđuje se mjerenjem stvarnog prihoda koji proizlazi iz imovine za posebne namjene uknjižene u njegovim poslovnim knjigama. Iznimno od navedenog, za zlato se smatra da ne ostvaruje prihod, a za vrijednosne papire koji se drže za potrebe monetarne politike u skladu s Odlukom ESB/2009/16 od 2. srpnja 2009. o provedbi programa kupnje pokrivenih obveznica (11) smatra se da ostvaruju prihod po referentnoj stopi.
2. Ako je vrijednost imovine za posebnu namjenu NSB-a viša ili niža od vrijednosti njegove osnovice obveza, razlika se prebija primjenom referentne stope na vrijednost razlike.
Članak 4.
Prilagodbe salda unutar Eurosustava
1. Za potrebe izračuna monetarnog prihoda salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju svakog NSB-a prilagođavaju se kompenzacijskim iznosom koji se određuje u skladu sa sljedećom formulom:
C = (K - A) × S
gdje je:
C
kompenzacijski iznos,
K
iznos u eurima za svaki NSB koji proizlazi iz primjene ključa upisanog kapitala na prosječnu vrijednost novčanica u optjecaju tijekom referentnog razdoblja, pri čemu se iznos novčanica u optjecaju nominiranih u nacionalnoj valuti države članice koja prihvaća euro preračunava u eure po referentnom dnevnom deviznom tečaju tijekom referentnog razdoblja,
A
prosječna vrijednost u eurima za svaki NSB novčanica u optjecaju tijekom referentnog razdoblja preračunata u eure po referentnom dnevnom deviznom tečaju tijekom referentnog razdoblja, i
S
sljedeći koeficijent za svaku financijsku godinu, počevši od datuma prelaska na gotovinu eura:
Financijska godina
Koeficijent
Godina prelaska na gotovinu eura
1
Godina prelaska na gotovinu eura plus 1 godina
0,8606735
Godina prelaska na gotovinu eura plus 2 godine
0,7013472
Godina prelaska na gotovinu eura plus 3 godine
0,5334835
Godina prelaska na gotovinu eura plus 4 godine
0,3598237
Godina prelaska na gotovinu eura plus 5 godina
0,1817225
2. Zbroj kompenzacijskih iznosa nacionalnih središnjih banaka jednak je nuli.
3. Kompenzacijski iznosi izračunavaju se svaki put kada država članica prihvati euro ili se promijeni ključ upisanog kapitala ESB-a.
4. Kada se NSB pridruži Eurosustavu, njegov se kompenzacijski iznos raspodjeljuje drugim nacionalnim središnjim bankama razmjerno njihovim udjelima u ključu upisanog kapitala s obrnutim predznakom (+/-) te se dodaje svim kompenzacijskim iznosima koji su za njih na snazi.
5. Kompenzacijski iznosi i računovodstveni unosi za izjednačavanje tih kompenzacijskih iznosa knjiže se na posebne račune unutar Eurosustava u poslovnim knjigama svakog NSB-a s datumom valute na datum prelaska na gotovinu eura i s istim datumom valute svake sljedeće godine tijekom razdoblja prilagodbe. Na računovodstvene unose za izjednačavanje kompenzacijskih iznosa ne obračunava se naknada.
6. Odstupajući od stavka 1., u slučaju posebnih događaja povezanih s promjenama u optjecaju novčanica iz Priloga III. ovoj Odluci, salda unutar Eurosustava na temelju euronovčanica u optjecaju svakog NSB-a prilagođavaju se u skladu s odredbama u tom Prilogu.
7. Prilagodbe salda unutar Eurosustava predviđene u ovom članku prestaju se primjenjivati od prvog dana šeste godine nakon relevantne godine prelaska na gotovinu eura.
Članak 5.
Izračun i raspodjela monetarnog prihoda
1. ESB dnevno izračunava monetarni prihod svakog NSB-a. Izračun se temelji na računovodstvenim podacima koje nacionalne središnje banke dostavljaju ESB-u. ESB tromjesečno obavještava nacionalne središnje banke o kumulativnim iznosima.
2. Iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a umanjuje se za iznos koji je jednak kamatama koje su obračunate ili plaćene na obveze uključene u osnovicu obveza i u skladu sa svim odlukama Upravnog vijeća iz drugog podstavka članka 32. stavka 4. Statuta ESSB-a.
3. Ukupni iznos monetarnog prihoda svakog NSB-a raspodjeljuje se krajem svake financijske godine razmjerno ključu upisanog kapitala.
Članak 6.
Izračun i raspodjela prihoda koji proizlazi iz otpisa euronovčanica
1. Povučene euronovčanice ostaju dio osnovice obveza do njihove zamjene ili otpisa, ovisno o tome što prvo nastupi.
2. Upravno vijeće može odlučiti otpisati povučene euronovčanice te u tom slučaju mora odrediti datum otpisa i ukupan iznos rezervacija za te povučene euronovčanice za koje se još očekuje da će biti zamijenjene.
3. Povučene euronovčanice otpisuju se kako slijedi:
(a)
Na datum otpisa stavka „novčanice u optjecaju” u bilanci ESB-a i nacionalnih središnjih banaka umanjuje se za ukupan iznos povučenih euronovčanica koje su još u optjecaju. U tu svrhu stvarni iznosi povučenih euronovčanica koje su bile puštene u optjecaj prilagođavaju se njihovim razmjernim iznosima izračunanima u skladu s ključem za izdavanje te se razlike namiruju između ESB-a i nacionalnih središnjih banaka.
(b)
Prilagođeni iznos povučenih euronovčanica otpisuje se iz bilančne stavke „novčanice u optjecaju” i prenosi u račune dobiti i gubitka nacionalnih središnjih banaka.
(c)
Svaki NSB formira rezervacije za povučene euronovčanice za koje se još očekuje da će biti zamijenjene. Spomenute rezervacije jednake su udjelu odgovarajućeg NSB-a u ukupnom iznosu rezervacija izračunanom primjenom ključa za izdavanje.
4. Povučene euronovčanice koje se zamjenjuju nakon datuma otpisa knjiže se u poslovnim knjigama NSB-a koji ih je primio. Priljev povučenih euronovčanica preraspodjeljuje se među nacionalnim središnjim bankama najmanje jednom godišnje primjenom ključa za izdavanje te se namiruju razlike među njima. Svaki NSB prebija razmjerni iznos sa svojim rezervacijama ili, u slučaju da je priljev veći od rezervacija, knjiži odgovarajući rashod u svom računu dobiti i gubitka.
5. Upravno vijeće jednom godišnje preispituje ukupni iznos rezervacija.
Članak 7.
Stavljanje izvan snage
Ovime se stavlja izvan snage Odluka ESB/2001/16. Upućivanja na Odluku stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Odluku i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu V.
Članak 8.
Stupanje na snagu
Ova Odluka stupa na snagu 31. prosinca 2010.
Sastavljeno u Frankfurtu na Majni 25. studenoga 2010.