NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 817/2010
ze dne 16. září 2010,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy
(přepracování)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 170 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 639/2003 ze dne 9. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999, pokud jde požadavky na poskytování vývozních náhrad v souvislosti s řádným zacházením se živým skotem během přepravy (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Vzhledem k novým změnám by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována.
(2)
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 poskytování a výplata vývozní náhrady pro živý skot podléhají dodržení právních předpisů Unie týkajících dobrých životních podmínek zvířat, a zejména dodržení nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (4).
(3)
Za účelem zaručení dodržování norem týkajících se dobrých životních podmínek zvířat by měl být zaveden systém monitorování, který by zahrnoval povinné kontroly v místě výjezdu z celního území Společenství a rovněž po opuštění celního území Společenství, jestliže se mění dopravní prostředky a rovněž v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
(4)
Pro usnadnění náležitých kontrol při výjezdu z celního území Společenství by měla být stanovena místa výjezdu.
(5)
Posouzení tělesného a zdravotního stavu zvířat vyžaduje zvláštní kvalifikaci a zkušenost. Kontroly by měl proto vykonávat veterinární lékař. Navíc by měla být vyjasněna oblast působnosti a vypracován vzor zprávy, aby byly tyto kontroly přesné a harmonizované.
(6)
Pro účely tohoto nařízení by měly být kontroly, jež se mají provádět ve třetích zemích, povinné a měly by je provádět orgány členských států nebo mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti (dále jen „kontrolní společnosti“), které jsou schváleny a kontrolovány členskými státy v souladu s nařízením Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (5). Aby kontrolní společnosti mohly provádět kontroly pro účely tohoto nařízení, měly by zejména splňovat požadavky na schvalování a kontrolu, jak jsou stanoveny v příloze VIII nařízení (ES) č. 612/2009.
(7)
Článek 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení stanoví, že soulad s právními předpisy Unie týkajícími se dobrých životních podmínek zvířat je podmínkou pro výplatu vývozních náhrad. Proto by mělo být jasně stanoveno, aniž jsou dotčeny případy vyšší moci uznané judikaturou Soudního dvora Evropské unie, že porušení těchto ustanovení týkajících se dobrých životních podmínek zvířat nezpůsobí snížení, nýbrž ztrátu vývozní náhrady, která souvisí s počtem zvířat, u kterých nebyly dodrženy požadavky na dobré životní podmínky. Z těchto ustanovení, jakož i z pravidel týkajících se dobrých životních podmínek zvířat, která jsou uvedena v článcích 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedených přílohách, stejnou měrou vyplývá, že nezávisle na tělesném stavu zvířat se náhrada nevyplácí pro zvířata, u kterých nebyla dodržena pravidla týkající se dobrých životních podmínek.
(8)
Je-li zřejmé, že nařízení (ES) č. 1/2005 není dodržováno u velkého počtu zvířat, měly by se kromě toho, že se nevyplatí vývozní náhrady, použít i náležité sankce. Pokud navíc takové nedodržení vyplývá z naprostého zanedbávání požadavků na dobré životní podmínky zvířat, mělo by se rozhodnout o úplné ztrátě vývozní náhrady.
(9)
Vzhledem k rozdílům mezi různými jazykovými verzemi je nutné jasně stanovit, že náhrada má být odmítnuta pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada nevyplatí, představuje více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata nebo deset nebo více zvířat, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení. Ustanovení čl. 6 odst. 2 písm. b) by tudíž mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Členské státy by měly Komisi poskytnout údaje nezbytné pro sledování provádění tohoto nařízení a pro vypracování příslušných zpráv.
(11)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Podle článku 168 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vývozní náhrada pro živý skot kódu KN 0102 (dále jen „zvířata“) vyplatí pouze tehdy, jsou-li během přepravy zvířat do prvního místa vykládky ve třetí zemi konečného určení dodrženy články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich zmíněné přílohy a toto nařízení.
Pro účely tohoto nařízení se při silniční přepravě „prvním místem vykládky ve třetí zemi konečného určení“ rozumí místo, kde je ze silničního vozidla definitivně vyloženo první zvíře, a tedy nikoliv místo, kde je cesta přerušena za účelem odpočinku, krmení nebo napájení zvířat.
Článek 2
Kontroly uvnitř celního území Společenství
1. Zvířata mohou opustit celní území Společenství pouze přes tato místa výjezdu:
a)
stanoviště hraniční kontroly schválené rozhodnutím Komise pro veterinární kontroly živých kopytníků pocházejících ze třetích zemí,
nebo
b)
místo výjezdu určené členským státem.
2. U zvířat, pro něž bylo přijato vývozní prohlášení, úřední veterinární lékař v místě výjezdu v souladu se směrnicí Rady 96/93/ES (6) ověří, zda:
a)
byly požadavky stanovené v nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy od místa odeslání, jak je stanoveno v čl. 2 písm. r) uvedeného nařízení, až do místa výjezdu
a
b)
podmínky přepravy pro zbývající část cesty odpovídají nařízení (ES) č. 1/2005 a zda byla přijata nezbytná opatření k zajištění jeho dodržení až do první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
Po provedení kontrol vyplní úřední veterinární lékař v souladu se vzorem uvedeným v příloze I tohoto nařízení zprávu, v níž potvrdí, zda jsou výsledky kontrol provedených v souladu s prvním pododstavcem uspokojivé či nikoliv.
Odpovědný veterinární orgán v místě výjezdu uchová uvedenou zprávu po dobu nejméně tří let. Kopie zprávy se zašle platební agentuře.
3. Je-li úřední veterinární lékař v místě výjezdu přesvědčen, že jsou požadavky odstavce 2 splněny, potvrdí toto zjištění jednou z poznámek uvedených v příloze II a na doklad, který potvrzuje, že zboží opustilo celní území Společenství, připojí razítko a podpis buď v kolonce J kontrolního výtisku T5, nebo na nejvhodnějším místě na vnitrostátním dokladu.
4. Úřední veterinární lékař v místě výjezdu potvrdí na dokladu uvedeném v odstavci 3 celkový počet zvířat, pro něž bylo vývozní prohlášení přijato, přičemž odečte zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala, která uhynula nebo u nichž nebyly požadavky nařízení (ES) č. 1/2005 dodrženy.
5. Členské státy mohou od vývozce vyžadovat, aby úředního veterinárního lékaře v místě výjezdu předem upozornil na příjezd zásilky do místa výjezdu.
6. Odchylně od odstavce 1, pokud se pro přepravu po železnici nebo ve velkých kontejnerech použije zjednodušený tranzitní režim Společenství uvedený v článku 11 nařízení (ES) č. 612/2009, úřední veterinární lékař provede kontroly u úřadu, v němž jsou zvířata do takového režimu zařazována.
Osvědčení a poznámky uvedené v odstavcích 3 a 4 tohoto článku se připojí na doklady používané pro účely vyplácení náhrady nebo, v případě popsaném v čl. 11 odst. 4 nařízení (ES) č. 612/2009, na kontrolní výtisk T5.
Článek 3
Kontroly ve třetích zemích
1. Vývozce zajistí, že jsou zvířata po opuštění celního území Společenství podrobena kontrole:
a)
všude, kde se mění dopravní prostředky, vyjma případů, kdy tato změna nebyla plánována a je důsledkem výjimečných a nepředvídaných okolností;
b)
v místě první vykládky ve třetí zemi konečného určení.
2. Prováděním kontrol stanovených v odstavci 1 je pověřena mezinárodní kontrolní a dozorčí společnost schválená a kontrolovaná za tímto účelem členským státem v souladu s články 18 až 23 nařízení (ES) č. 612/2009 nebo úřední agentura členského státu.
Kontroly stanovené v odstavci 1 provádí veterinární lékař s diplomem, osvědčením nebo jiným dokladem o dosažené kvalifikaci veterinárního lékaře podle článku 21 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (7). Členské státy, které schválily mezinárodní kontrolní a dozorčí společnosti uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, by však měly ověřit, že uvedené společnosti kontrolují, zda veterinární lékař s kvalifikací, na niž se nevztahuje uvedená směrnice, má znalosti vyžadované podle nařízení (ES) č. 1/2005. Uvedené kontroly jsou prováděny odpovídajícím, objektivním a nestranným způsobem prostřednictvím vhodných postupů.
Pro každou kontrolu provedenou podle odstavce 1 vyplní veterinární lékař, který kontrolu provedl, zprávu v souladu se vzory uvedenými v přílohách III a IV tohoto nařízení.
Článek 4
Postup pro výplatu vývozních náhrad
1. Vývozce poskytne příslušným orgánům členského státu, v němž je vývozní prohlášení přijato, nejpozději při podání vývozního prohlášení veškeré nezbytné údaje týkající se cesty.
Současně nebo ihned, jakmile se o tom dozví, informuje vývozce příslušný orgán o všech případných změnách dopravních prostředků.
2. Žádosti o platbu vývozních náhrad vypracované v souladu s článkem 46 nařízení (ES) č. 612/2009 by měly být ve lhůtě stanovené v uvedeném článku doplněny:
a)
řádně vyplněným dokladem uvedeným v čl. 2 odst. 3 tohoto nařízení
a
b)
zprávami stanovenými v čl. 3 odst. 2 třetím pododstavci tohoto nařízení.
3. Nemohou-li být kontroly uvedené v čl. 3 odst. 1 provedeny v důsledku okolností, které nelze přičíst vývozci, příslušný orgán může na základě odůvodněné žádosti vývozce přijmout jiné doklady, které k jeho spokojenosti potvrzují, že nařízení (ES) č. 1/2005 bylo dodrženo.
Článek 5
Nevyplacení vývozní náhrady
1. Celková částka vývozní náhrady na zvíře vypočtená podle druhého pododstavce se nevyplatí pro:
a)
zvířata, která během přepravy uhynula, vyjma za okolností stanovených v odstavci 2;
b)
zvířata, která během přepravy porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení;
c)
zvířata, v jejichž případě se příslušný orgán na základě dokladů uvedených v čl. 4 odst. 2 a/nebo všech dalších dostupných údajů o dodržování tohoto nařízení domnívá, že články 3 až 9 nařízení (ES) č. 1/2005 a v nich uvedené přílohy nebyly dodrženy.
Hmotnost zvířete, pro které se náhrada nevyplatí, se stanoví paušálně tak, že se celková hmotnost v kilogramech uvedená ve vývozním prohlášení vydělí celkovým počtem zvířat, který je uveden v tomtéž prohlášení.
2. Uhynou-li zvířata během přepravy v důsledku vyšší moci poté, co opustila celní území Společenství:
a)
v případě nerozlišené náhrady se vyplatí celá částka náhrada,
b)
v případě rozlišené náhrady se vyplatí část náhrady vypočítané v souladu s čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 6
Sankce
1. Náhrada se dále sníží o částku, jež se rovná částce náhrady, která nebyla vyplacena v souladu čl. 5 odst. 1, pokud počet zvířat, pro něž se vývozní náhrada nevyplatí, představuje:
a)
více než 1 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně dvě zvířata,
nebo
b)
více než pět zvířat.
2. Náhrada se odmítne pro všechna zvířata uvedená ve vývozním prohlášení, pokud počet zvířat, pro něž se žádná náhrada podle čl. 5 odst. 1 nevyplatí, představuje:
a)
více než 5 % z počtu uvedeného v přijatém vývozním prohlášení, avšak nejméně tři zvířata,
nebo
b)
deset zvířat nebo více, avšak nejméně 2 % z počtu potvrzeného v přijatém vývozním prohlášení.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 se nezohlední zvířata, jež během přepravy uhynula, a zvířata, jež porodila nebo zmetala před první vykládkou ve třetí zemi konečného určení, u nichž vývozce ke spokojenosti příslušného orgánu prokáže, že úhyn nebo porod nebo zmetání nelze přičítat nedodržení nařízení (ES) č. 1/2005.
4. Sankce uvedená v článku 48 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevztahuje na částku nevyplacenou a na částku snížení uvedenou v článku 5 tohoto nařízení a v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 7
Zpětné získání neoprávněně vyplacených částek
Pokud se po vyplacení náhrady zjistí, že nařízení (ES) č. 1/2005 nebylo dodrženo, musí být příslušná část náhrady, včetně případné sankce podle článku 6 tohoto nařízení, považována za neoprávněně vyplacenou a musí být vrácena v souladu s článkem 49 nařízení (ES) č. 612/2009.
Článek 8
Sdělování údajů
Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 31. března každého roku následující údaje o používání tohoto nařízení v předcházejícím kalendářním roce:
a)
počet vývozních prohlášení pro zvířata, pro která byla vyplacena náhrada a počet zvířat, pro která byla vyplacena náhrada;
b)
počet vývozních prohlášení, pro něž žádná náhrada vyplacena nebyla nebo byla vyplacena částečně, jakož i počet zvířat, pro něž náhrada vyplacena nebyla;
c)
počet vývozních prohlášení, pro která byla náhrada částečně nebo úplně vrácena, a počet zvířat, pro která byla náhrada vrácena, včetně zvířat, u nichž se vrácení náhrady vztahuje na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
d)
důvody pro nevyplacení a vrácení náhrady pro zvířata uvedená v písmenech b) a c), jakož i počet těchto zvířat zapsaných v kategoriích B, C a D uvedených v přílohách I, III a IV;
e)
počet sankcí za každou kategorii stanovenou v čl. 6 odst. 1 a 2 s uvedením odpovídajícího počtu zvířat a částek nevyplacené náhrady;
f)
částky náhrad v eurech, které nebyly vyplaceny, a částky, které byly vráceny, včetně vrácených částek vztahujících se na vývozní operace provedené před příslušným obdobím;
g)
počet vývozních prohlášení a částky, u nichž proces zpětného získávání probíhá;
h)
všechny ostatní údaje, které členské státy uznají za vhodné, pokud jde o provádění tohoto nařízení.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 639/2003 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 10
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. září 2010.
32010R0817
L 245/16
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 817/2010
od 16. rujna 2010.
o utvrđivanju detaljnih pravila u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1234/2007 u pogledu zahtjeva za dodjelu izvoznih subvencija u vezi s dobrobiti živih životinja vrste goveda tijekom prijevoza
(preinačena)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavi zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 170. u vezi s člankom 4.,
budući da:
(1)
Uredba Komisije (EZ) br. 639/2003 od 9. travnja 2003. o utvrđivanju detaljnih pravila u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1254/1999 s obzirom na zahtjeve za dodjelu izvoznih subvencija koje se odnose na dobrobit živih životinja vrste goveda tijekom prijevoza (2) znatno je izmijenjena nekoliko puta (3). Budući da je potrebno izvršiti daljnje izmjene, Uredbu radi jasnoće treba preinačiti.
(2)
U skladu s člankom 168. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, dodjela i isplata subvencije za izvoz živih životinja vrste goveda podliježu usklađenosti sa zakonodavstvom Unije u vezi s dobrobiti životinja i, posebno, s Uredbom Vijeća (EZ) br. 1/2005 od 22. prosinca 2004. o zaštiti životinja tijekom prijevoza i s prijevozom povezanih postupaka (4).
(3)
Kako bi se zajamčilo održavanje standarda o dobrobiti životinja, potrebno je uvesti sustav praćenja koji obuhvaća obvezne preglede na točki izlaza iz carinskog područja Zajednice i nakon napuštanja carinskog područja Zajednice ako se mijenja prijevozno sredstvo te također na mjestu prvog istovara u trećoj zemlji krajnjeg odredišta.
(4)
Kako bi se olakšali pravilni pregledi pri izlasku iz carinskog područja Zajednice, potrebno je odrediti točke izlaza.
(5)
Procjena fizičkog i zdravstvenog stanja životinja zahtijeva posebno stručno znanje i iskustvo. Preglede, stoga, treba obavljati veterinar. Osim toga, potrebno je razjasniti opseg tih pregleda te utvrditi obrazac izvješća kako bi ti pregledi bili točni i usklađeni.
(6)
Pregledi u trećim zemljama za potrebe ove Uredbe trebali bi biti obvezni i trebale bi ih provoditi agencije država članica ili međunarodne agencije za kontrolu i nadzor (dalje u tekstu: NA-i) koje odobravaju i kontroliraju države članice u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 612/2009 od 7. srpnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava izvoznih subvencija za poljoprivredne proizvode (5). Kako bi obavljale preglede za potrebe ove Uredbe, nadzorne agencije posebno bi trebale ispunjavati zahtjeve za odobrenje i kontrolu utvrđene u Prilogu VIII. Uredbi (EZ) br. 612/2009.
(7)
Člankom 168. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i ovom Uredbom predviđa se da je usklađenost sa zakonodavstvom Unije o dobrobiti životinja uvjet za isplatu izvoznih subvencija. Stoga treba jasno utvrditi, ne dovodeći u pitanje slučajeve više sile prepoznate u sudskoj praksi Suda Europske unije, da kršenje navedenih odredaba o dobrobiti životinja ne dovodi do smanjenja, već gubitka izvozne subvencije u vezi s brojem životinja za koje nisu poštovani zahtjevi o dobrobiti. Jednako tako proizlazi iz navedenih odredaba, kao i iz pravila o dobrobiti životinja utvrđenih u člancima od 3. do 9. Uredbe (EZ) br. 1/2005 i iz njezinih priloga, da se subvencija gubi za životinje za koje navedena pravila o dobrobiti nisu poštovana, neovisno o konkretnom fizičkom stanju životinja.
(8)
Pored neplaćanja izvozne subvencije, ako postoji dokaz da se za velik broj životinja ne pridržava Uredbe (EZ) br. 1/2005, treba primijeniti odgovarajuće kazne. Nadalje, ako je do takve neusklađenosti došlo zbog potpunog zanemarivanja zahtjeva o dobrobiti životinja, treba utvrditi ukupni gubitak subvencije.
(9)
S obzirom na nepodudarnosti između različitih jezičnih verzija, potrebno je razjasniti da se subvencija za sve životinje navedene u izvoznoj deklaraciji odbija ako broj životinja za koje nije isplaćena subvencija iznosi više od 5 % od broja ovjerenog na prihvaćenoj izvoznoj deklaraciji, ali najmanje tri životinje, ili 10 životinja ili više, ali najmanje 2 % od broja ovjerenog na prihvaćenoj izvoznoj deklaraciji. Članak 6. stavak 2. točku (b) treba, stoga, na odgovarajući način izmijeniti.
(10)
Države članice trebale bi dostaviti Komisiji potrebne podatke s ciljem praćenja i izvješćivanja o primjeni ove Uredbe.
(11)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravljačkog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Područje primjene
Isplata izvoznih subvencija za žive životinje vrste goveda obuhvaćene oznakom KN 0102 (dalje u tekstu „životinje”), u skladu s članku 168. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, podliježe pridržavanju članaka 3. do 9. Uredbe (EZ) br. 1/2005 i njezinih priloga te ove Uredbe tijekom prijevoza životinja do prvog mjesta istovara u trećoj zemlji krajnjeg odredišta.
za potrebe ove Uredbe, u slučaju cestovnog prijevoza, „prvo mjesto istovara u trećoj zemlji krajnjeg odredišta” znači mjesto na kojem se prva životinja konačno istovari iz cestovnog vozila, isključujući na taj način mjesto na kojem je putovanje prekinuto radi odmora, hranidbe ili pojenja životinja.
Članak 2.
Pregledi unutar carinskog područja Zajednice
1. Izlazak životinja iz carinskog područja Zajednice može se odvijati samo kroz sljedeće točke izlaza:
(a)
graničnu inspekcijsku postaju koja je odobrena odlukom Komisije o veterinarskim pregledima živih papkara i kopitara iz trećih zemalja;
ili
(b)
točku izlaza koju odredi država članica.
2. Službeni veterinar na točki izlaza u skladu s Direktivom Vijeća 96/93/EZ (6) provjerava za one životinje za koje je izvozna deklaracija prihvaćena:
(a)
poštuju li se zahtjevi utvrđeni u Uredbi (EZ) br. 1/2005 od mjesta polaska, kako je određeno u članku 2. točki (r) te Uredbe, do točke izlaza;
i
(b)
jesu li uvjeti prijevoza za ostatak putovanja usklađeni s Uredbom (EZ) br. 1/2005 i jesu li poduzete potrebne mjere kako bi se osigurala njihova sukladnost do prvog istovara u trećoj zemlji krajnjeg odredišta.
Službeni veterinar koji je izvršio preglede sastavlja izvješće u skladu s obrascem određenim u Prilogu I. ovoj Uredbi i potvrđuje jesu li rezultati izvršenih pregleda u skladu s prvim podstavkom zadovoljavajući ili nisu.
Veterinarsko tijelo odgovorno za točku izlaza čuva to izvješće najmanje tri godine. Preslika izvješća šalje se agenciji za plaćanje.
3. Ako se službeni veterinar na točki izlaza uvjeri da su zahtjevi iz stavka 2. ispunjeni, on to potvrđuje jednim od unosa navedenih u Prilogu II. te stavljanjem žiga i potpisa na ispravu koja predstavlja dokaz o izlasku iz carinskog područja Zajednice ili u odjeljku J kontrolnog primjerka T5 ili na najprimjerenijem mjestu na nacionalnoj ispravi.
4. Službeni veterinar na točki izlaza ovjerava na ispravi iz stavka 3. ukupan broj životinja za koje je izvozna deklaracija prihvaćena umanjen za broj životinja koje su se okotile ili pobacile tijekom prijevoza, koje su uginule ili za koje se nisu poštovali zahtjevi iz Uredbe (EZ) br. 1/2005.
5. Države članice mogu zahtijevati da izvoznik unaprijed obavijesti službenog veterinara na točki izlaza o dolasku pošiljke na točku izlaza.
6. Odstupajući od stavka 1., ako se primjenjuje pojednostavljeni postupak provoza Zajednice za prijevoz željeznicom ili u velikim kontejnerima iz članka 11. Uredbe (EZ) br. 612/2009, službeni veterinar izvršava preglede u uredu u kojemu su životinje stavljene u taj postupak.
Potvrde i ovjere iz stavaka 3. i 4. ovog članka stavljaju se na ispravu koja se koristi s ciljem isplate subvencije ili na kontrolni primjerak T5 u slučaju opisanom u članku 11. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 612/2009.
Članak 3.
Pregledi u trećim zemljama
1. Nakon napuštanja carinskog područja Zajednice, izvoznik osigurava da se životinje pregledavaju na:
(a)
svakom mjestu na kojem se mijenja prijevozno sredstvo, osim ako takva promjena nije planirana i do nje dolazi zbog izvanrednih i nepredviđenih okolnosti;
(b)
mjestu prvog istovara u trećoj zemlji krajnjeg odredišta.
2. Za obavljanje pregleda predviđenih u stavku 1. odgovorna je međunarodna agencija za kontrolu i nadzor koju u tu svrhu odobrava i kontrolira država članica u skladu s člancima 18. do 23. Uredbe (EZ) br. 612/2009 ili službena agencija države članice.
Preglede predviđene u stavku 1. obavlja veterinar s diplomom, svjedodžbom ili drugim dokazom formalne kvalifikacije u veterinarskoj medicini kako je navedeno u članku 21. Direktive 2005/36/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7). Međutim, države članice koje su odobrile međunarodne agencije za kontrolu i nadzor iz prvog podstavka ovog stavka provjeravaju da navedene agencije kontroliraju posjeduju li veterinari s kvalifikacijom koja nije obuhvaćena navedenom Direktivom znanje o zahtjevima uvedenima Uredbom (EZ) br. 1/2005. Navedeni pregledi obavljaju se na razuman, objektivan i nepristran način putem primjerenih postupaka.
Izvješće o svakom pregledu izvršenom u skladu sa stavkom 1. sastavlja u skladu s obrascima određenim u prilozima III. i IV. ovoj Uredbi veterinar koji je izvršio pregled.
Članak 4.
Postupak isplate izvoznih povrata
1. Izvoznik obavješćuje nadležno tijelo države članice u kojoj je prihvaćena izvozna deklaracija o svim potrebnim pojedinostima putovanja, najkasnije prilikom podnošenja izvozne deklaracije.
Istodobno ili najkasnije kada stekne saznanje, izvoznik obavješćuje nadležno tijelo o svim mogućim izmjenama prijevoznog sredstva.
2. Uz zahtjeve za isplatu izvoznih subvencija sastavljene u skladu s člankom 46. Uredbe (EZ) br. 612/2009 u vremenskom roku utvrđenom u tom članku prilažu se:
(a)
pravilno ispunjena isprava iz članka 2. stavka 3. ove Uredbe;
i
(b)
izvješća predviđena u trećem podstavku članka 3. stavka 2. ove Uredbe.
3. Ako preglede iz članka 3. stavka 1. nije moguće izvršiti zbog okolnosti koje su izvan kontrole izvoznika, nadležno tijelo na utemeljen zahtjev izvoznika može prihvatiti ostale isprave koje mu na zadovoljavajući način dokazuju pridržavanje Uredbe (EZ) br. 1/2005.
Članak 5.
Neplaćanje izvoznih subvencija
1. Ukupan iznos izvozne subvencije po životinji izračunat u skladu s drugim podstavkom ne plaća se za:
(a)
životinje koje su uginule tijekom prijevoza, osim kako je predviđeno u stavku 2.;
(b)
životinje koje su se okotile ili su pobacile tijekom prijevoza prije prvog istovara u trećoj zemlji krajnjeg odredišta;
(c)
životinje za koje, s obzirom na isprave iz članka 4. stavka 2. i/ili sve ostale elemente koji su mu na raspolaganju u vezi s udovoljenjem ovoj Uredbi, nadležno tijelo smatra da se nisu poštivali članci 3. do 9. Uredbe (EZ) br. 1/2005 i njezini prilozi.
Masa životinje za koju nije isplaćena subvencija određuje se paušalno dijeljenjem ukupne mase u kilogramima navedene u izvoznoj deklaraciji s ukupnim brojem životinja navedenim u toj istoj deklaraciji.
2. Ako su životinje uginule tijekom prijevoza zbog više sile nakon napuštanja carinskog područja Zajednice:
(a)
u slučaju nediferencirane subvencije, isplaćuje se ukupni iznos subvencije;
(b)
u slučaju diferencirane subvencije, isplaćuje se dio subvencije izračunat u skladu s člankom 25. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 612/2009.
Članak 6.
Kazne
1. Subvencija se, nadalje, smanjuje za iznos jednak iznosu subvencije koja nije isplaćena u skladu s člankom 5. stavkom 1. ako je broj životinja za koje nije isplaćena izvozna subvencija:
(a)
veći od 1 % od broja ovjerenog na prihvaćenoj izvoznoj deklaraciji, ali najmanje dvije životinje;
ili
(b)
više od pet životinja.
2. Odbija se subvencija za sve životinje navedene u izvoznoj deklaraciji ako broj životinja za koje nije plaćena subvencija u skladu s člankom 5. stavkom 1. iznosi:
(a)
više od 5 % od broja ovjerenog na prihvaćenoj izvoznoj deklaraciji, ali najmanje tri životinje;
ili
(b)
10 životinja ili više, ali najmanje 2 % od broja ovjerenog na prihvaćenoj izvoznoj deklaraciji.
3. Za potrebe stavaka 1. i 2., ne uzimaju se u obzir životinje koje su uginule tijekom prijevoza i životinje koje su se okotile ili koje su pobacile prije prvog istovara u trećoj zemlji krajnjeg odredišta, a za koje izvoznik nadležnom tijelu na zadovoljavajući način dokaže da njihovo uginuće ili okot ili pobačaj nije proizašao kao posljedica nepoštivanja Uredbe (EZ) br. 1/2005.
4. Kazna iz članka 48. Uredbe (EZ) br. 612/2009 ne primjenjuje se na iznos koji nije isplaćen i na iznos smanjenja u skladu s člankom 5. ove Uredbe te stavcima 1. i 2. ovog članka.
Članak 7.
Povrat preplaćenih iznosa
Ako se nakon isplate subvencije ustanovi da se nije poštivala Uredba (EZ) br. 1/2005, smatra se da je odgovarajući dio subvencije, uključujući, prema potrebi, i kaznu u skladu s člankom 6. ove Uredbe, nepropisno isplaćen te se vraća u skladu s člankom 49. Uredbe (EZ) br. 612/2009.
Članak 8.
Dostavljanje podataka
Države članice najkasnije do 31. ožujka svake godine obavješćuju Komisiju o sljedećim podacima koji se odnose na primjenu ove Uredbe tijekom prethodne kalendarske godine:
(a)
broj izvoznih deklaracija za životinje za koje je isplaćena subvencija te broj životinja za koje je isplaćena subvencija;
(b)
broj izvoznih deklaracija za koje subvencija nije isplaćena u cijelosti ili djelomično te broj životinja za koje subvencija nije isplaćena;
(c)
broj izvoznih deklaracija za koje je subvencija u cijelosti ili djelomično vraćena te broj životinja za koje je subvencija vraćena, uključujući one za koje se povrat subvencije odnosi na izvozne aktivnosti izvedene prije dotičnog razdoblja;
(d)
razlozi neplaćanja i povrata subvencije za životinje iz točaka (b) i (c), kao i broj životinja evidentiranih pod kategorijom B, C i D kako je navedeno u prilozima I., III. i IV.;
(e)
broj kazni za svaku kategoriju predviđenu u članku 6. stavcima 1. i 2. s odgovarajućim brojem životinja i iznosima subvencije koja nije isplaćena;
(f)
iznosi subvencija u eurima koji nisu plaćeni i iznosi koji su vraćeni, uključujući vraćene iznose koji se odnose na izvozne aktivnosti izvršene prije dotičnog razdoblja;
(g)
broj izvoznih deklaracija i iznosi za koje je postupak povrata još u tijeku;
(h)
svi ostali podaci koje države članice smatraju važnim za funkcioniranje ove Uredbe.
Članak 9.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 639/2003 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage tumače se kao upućivanja na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga VI.
Članak 10.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. rujna 2010.