NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 234/2010
ze dne 19. března 2010,
kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami
(kodifikované znění)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na články 170 a 187 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1501/95 ze dne 29. června 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami (2), bylo několikrát podstatně změněno (3). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Pro některé produkty, které jsou předmětem společné organizace zemědělských trhů, musí být stanoveny vývozní náhrady, opravné částky a vývozní dávky jako zvláštní opatření v případě narušení trhu, jež jsou v souladu s některými kritérii umožňujícími pokrýt rozdíl mezi kurzy a cenami takových produktů v Unii a na světovém trhu.
(3)
Na základě nerovnosti cen, za něž jsou obiloviny na světovém trhu nabízeny různými vyvážejícími státy, by měla být pozornost věnována zejména rozdílným nákladům spojeným s umístěním na trh a náhrada by měla být stanovena s ohledem na rozdíl mezi reprezentativními cenami v Unii a nejvýhodnějšími kurzy a cenami na světovém trhu.
(4)
Aby bylo možné vyvážet mouku, krupici, krupičku a slad, patří mezi faktory, jež je nutno při stanovení náhrady zohlednit, ceny základních obilovin, jejich množství nezbytné pro výrobu dotčených produktů a hodnota vedlejších produktů na straně jedné a na straně druhé možnosti a podmínky, při nichž lze tyto produkty prodat na světovém trhu.
(5)
Režim opravných částek, které jsou uvedeny v čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, by měl umožnit rozlišování podle místa určení vyvážených produktů.
(6)
V zájmu efektivní správy fondů Unie a s ohledem na vývozní možnosti dotčených produktů by mělo být přijato ustanovení, na základě kterého by bylo možno prostřednictvím nabídkového řízení pro dané množství stanovit vývozní náhrady a dávky pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007.
(7)
Aby se zajistilo rovné zacházení pro všechny zájemce v rámci Unie, musí být nabídková řízení organizována na základě jednotných zásad. Proto musí být zveřejněno rozhodnutí o zahájení nabídkových řízení společně s oznámením o nabídkovém řízení v Úředním věstníku Evropské unie.
(8)
Nabídky musí obsahovat údaje potřebné pro jejich vyhodnocení a současně vyžadují i určité formální závazky.
(9)
Měla by být stanovena maximální vývozní náhrada nebo minimální vývozní dávka. Tento postup zajišťuje přidělení všech dotčených množství.
(10)
Na trhu může dojít k situacím, při nichž hospodářské aspekty zamýšlených vývozů způsobí, že namísto toho, aby byla stanovena vývozní náhrada nebo dávka, nebudou přijata žádná další opatření týkající se obdržených nabídek.
(11)
Nabídková jistota by měla zaručit, aby byla vyvážená množství vyvezena v souladu s licencí udělenou na základě nabídkového řízení. Tento závazek může být splněn pouze v případě, že jsou podané nabídky k řízení zachovány. V souladu s tím nabídková jistota v případě stažení nabídky k řízení propadne.
(12)
Musí být stanovena prováděcí pravidla, aby bylo zajištěno, že je účastníkům nabídkového řízení oznámen jeho výsledek a že jsou uděleny licence potřebné pro vývoz přidělených množství.
(13)
Za účelem stanovení vývozních náhrad pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007, a aby se zamezilo zavádění kontrol za účelem zjišťování sebemenších odchylek v množství použitých základních materiálů, jež výrazně neovlivňují jakost produktu, by měla být schválena standardní metoda hodnocení. Analýza obsahu popela zpracovaných produktů se ukázala jako nejefektivnější technický prostředek pro hodnocení množství základních obilovin. Tato analýza by měla být prováděna stejným postupem v rámci celé Unie.
(14)
Poskytování vývozních náhrad pro obiloviny dovážené ze třetích zemí a zpětně vyvážené do třetích zemí se nejeví jako odůvodněné. Proto by měly být náhrady poskytovány pouze pro produkty Unie.
(15)
Nařízení Komise (ES) č. 612/2009 ze dne 7. července 2009, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty (4), vyžaduje, aby v případech rozlišení sazby náhrady podle místa určení byla platba náhrady podmíněna zejména předložením důkazu, že byl produkt v nezměněném stavu vyvezen do třetí země nebo do jedné ze třetích zemí, pro něž se náhrada uplatňuje. Pokud jde o obiloviny, jediná náhrada, která je nižší než náhrada použitelná pro vývozy do třetích zemí jako celku, je náhrada pro vývozy do Švýcarska a Lichtenštejnska. Aby většina vývozů z Unie nebyla zdržována požadováním důkazu o dosažení místa určení, je třeba najít jiné prostředky, jimiž se ověří, že produkty, pro které je vyplácena náhrada použitelná pro všechny třetí země, nebyly do výše uvedených zemí vyvezeny. Proto by mělo být upuštěno od nutnosti předložení důkazu o dosažení místa určení, pokud je vývoz uskutečněn po moři. Osvědčení vypracovaná příslušnými orgány členských států, která dokládají, že produkty opustily celní území Unie po naložení na plavidlo vhodné pro námořní dopravu, jsou považována za poskytnutí dostatečné záruky.
(16)
Podle článku 162 nařízení (ES) č. 1234/2007 produkty vyjmenované v uvedeném článku, vyvážené v nezměněném stavu či nikoliv, mohou být způsobilé pro vývozní náhrady, pokud splňují zvláštní podmínky uvedené v článku 167 uvedeného nařízení. Kromě toho čl. 167 odst. 7 nařízení (ES) č. 1234/2007 Komisi umožňuje stanovit další podmínky pro poskytování vývozních náhrad pro jeden nebo více produktů. Tyto podmínky byly stanoveny nařízeními Rady o společné organizaci trhů v odvětvích uvedených v čl. 162 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Protože byla tato nařízení zrušena, měla by být přijata horizontální ustanovení.
(17)
Horizontální ustanovení již existují v nařízení (ES) č. 612/2009. Je proto třeba uvedené nařízení upravit s cílem stanovit podmínky uvedené v čl. 167 odst. 7 nařízení (ES) č. 1234/2007 a zrušit tyto podmínky v tomto nařízení.
(18)
V článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 je uvedeno, že mohou být přijata nezbytná opatření v případech, kdy kurzy nebo ceny na světovém trhu s jedním nebo více produkty uvedenými v části I přílohy I uvedeného nařízení dosáhnou úrovně, která narušuje nebo může narušit dostupnost zásob na trhu Unie, a je pravděpodobné, že tato situace bude pokračovat nebo se zhoršovat. Proto musí být zajištěny dostatečné dodávky obilovin. Za tím účelem by se měly zejména vybírat vývozní dávky a udělování vývozních licencí by mělo být částečně nebo zcela zastaveno.
(19)
Nekomerční povaha opatření potravinové pomoci Unie a vnitrostátní potravinové pomoci podle mezinárodních dohod nebo jiných doplňkových programů, jakož i dalších opatření Unie spojených s bezplatným zásobováním, vylučuje vývozy za těmito účely z použití vývozní dávky použitelné pro obchodní vývozy v případě narušení trhu s obilovinami.
(20)
Protože situace uvedená v článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 může nastat poměrně rychle, musí být Komise schopna kdykoli zastavit udělování vývozních licencí.
(21)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Vývozní náhrady, vývozní dávky uvedené v čl. 15 písm. a) tohoto nařízení a opravné částky uvedené v čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví v případě produktů uvedených v části I písmenech a), b) a c) přílohy I uvedeného nařízení zejména s ohledem na tyto skutečnosti:
a)
ceny účtované na reprezentativních trzích Unie, jejich vývoj a kurzy na trzích třetích zemí;
b)
marketingové náklady a nejvýhodnější náklady na dopravu z reprezentativních trhů Unie do přístavu nebo do jiného místa vývozu a náklady spojené s umístěním na světový trh;
c)
v případě zpracovaných produktů množství obilí, jehož je třeba na jejich výrobu;
d)
možnosti a podmínky prodeje příslušných produktů na světovém trhu;
e)
nutnost zabránit narušení trhu Unie;
f)
hospodářské aspekty zamýšlených vývozů;
g)
množstevní a rozpočtová omezení, která vyplývají z dohod uzavřených podle článku 218 Smlouvy.
Článek 2
Ustanovení čl. 166 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 se použije, zcela nebo částečně, pro všechny produkty uvedené v části I písmenech c) a d) přílohy I uvedeného nařízení a pro produkty uvedené v části I přílohy I uvedeného nařízení, které jsou vyváženy ve formě zboží uvedeného v části I přílohy XX uvedeného nařízení.
Ustanovení čl. 164 odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se použije pro trh s obilovinami a pro produkty vyvážené ve formě zboží uvedeného v příloze XX uvedeného nařízení.
Článek 3
Opravné částky se mohou lišit podle místa určení.
Článek 4
1. Vývozní náhrady pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 a vývozní dávky uvedené v čl. 15 písm. a) tohoto nařízení mohou být stanoveny nabídkovým řízením.
Podmínky nabídkového řízení musí zaručovat rovnost přístupu pro všechny osoby usazené na území Unie.
Nabídková řízení se týkají vývozních náhrad nebo vývozních dávek.
2. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení se přijme postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. S rozhodnutím o zahájení nabídkového řízení musí být zveřejněno také oznámení o nabídkovém řízení vypracované Komisí, ve kterém jsou uvedeny zejména data, ke kterým mohou být podány soutěžní nabídky, a příslušné orgány členských států, jimž mají být tyto nabídky zasílány.
4. Rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a oznámení musí být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.
Mezi vyhlášením rozhodnutí o zahájení nabídkového řízení a prvním datem pro předložení nabídek musí uplynout alespoň pět dní.
Článek 5
1. Zájemci předloží soutěžní nabídky písemně nebo jakýmkoliv písemným telekomunikačním prostředkem příslušnému orgánu dotčeného členského státu.
2. Nabídky do nabídkového řízení musí obsahovat
a)
odkaz na příslušné nabídkové řízení;
b)
název a adresu účastníka nabídkového řízení;
c)
druh a množství produktu, který má být vyvážen;
d)
vývozní náhradu za tunu nebo vývozní dávku za tunu, vyjádřené v eurech.
3. Nabídka je platná pouze tehdy, jestliže
a)
je před uplynutím termínu pro podání nabídek prokázáno, že účastník nabídkového řízení složil nabídkovou jistotu;
b)
je k ní připojen písemný závazek, že účastník podá pro přidělená množství do dvou dnů od obdržení oznámení o výběru nabídky podle čl. 7 odst. 3 žádost o vývozní licenci nebo případně žádost o vývozní licenci s předběžným stanovením vývozní dávky, jejíž výše odpovídá částce uvedené v předložené nabídce;
c)
neobsahuje žádné jiné podmínky než ty, které jsou uvedeny v oznámení o nabídkovém řízení.
4. Podanou nabídku nelze vzít zpět.
Článek 6
Posouzení došlých nabídek provádějí příslušné orgány členských států. Posouzení je neveřejné. Osoby, které se posouzení nabídek účastní, mají povinnost mlčenlivosti.
Nabídky jsou bez odkladu sděleny Komisi, aniž jsou uvedena jména účastníků nabídkového řízení.
Článek 7
1. Na základě sdělených nabídek Komise postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví maximální vývozní náhradu nebo minimální vývozní dávku nebo rozhodne, že žádné kroky ohledně obdržených nabídek nepodnikne.
2. Pokud je stanovena maximální vývozní náhrada, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo nižší, než je maximální náhrada, a účastníci, jejichž nabídky se týkají vývozní dávky.
Pokud je stanovena minimální vývozní dávka, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo vyšší, než je minimální dávka.
3. Po rozhodnutí Komise příslušné orgány dotčených členských států písemně sdělí všem účastníkům řízení výsledky jejich účasti v nabídkovém řízení.
Článek 8
1. Vývozní licence budou úspěšným účastníkům nabídkového řízení vydávány s ohledem na množství zařazená do nabídkového řízení, poté co příslušné orgány členských států obdrží jejich žádosti o vývozní licence.
2. V příslušném políčku žádostí o licenci a licencí samotných musí být uvedeno místo určení specifikované v nařízení, jímž se nabídkové řízení zahajuje. Licence zavazuje k vývozu do tohoto místa určení.
Článek 9
Nabídková jistota se uvolní:
a)
pokud nejsou nabídky přijaty;
b)
pokud úspěšný účastník prokázal, že jistota uvedená v článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 (5) byla složena.
Pokud není splněn závazek uvedený v čl. 5 odst. 3 písm. b) tohoto nařízení, nabídková jistota, s výjimkou případu vyšší moci, propadne.
Článek 10
Vývozní náhrady pro produkty uvedené v části I písmenech a), b) a c) přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví alespoň jednou měsíčně.
Článek 11
1. Vývozní náhrady pro pšeničnou mouku, mouku ze soureže, žitnou mouku, krupici a krupičku z pšenice a pro slad se stanoví s ohledem na množství základních obilovin, jehož je třeba pro výrobu 1 000 kg dotčeného produktu. Zpracovatelské koeficienty vyjadřující poměr mezi množstvím základního produktu a množstvím produktu obsaženého ve zpracovaném produktu jsou uvedeny v příloze I tohoto nařízení.
2. Obsah popela z mouky se stanoví analytickou metodou podle přílohy II.
Článek 12
Odchylně od článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 se nevyžaduje důkaz o splnění dovozních celních formalit, mají-li být vyplaceny náhrady stanovené v rámci nabídkového řízení pro náhrady pro vývozy do všech třetích zemí, pokud provozovatel poskytne důkaz o tom, že množství nejméně 1 500 tun produktu z obilovin opustilo celní prostor Unie na plavidle vhodném pro námořní dopravu.
Tento důkaz se poskytne připojením jednoho z údajů uvedených v příloze III, ověřeného příslušným orgánem, na kontrolní kopii podle článku 8 nařízení (ES) č. 612/2009, na vývozním celním prohlášení uvedeném v článku 787 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (6) nebo na vnitrostátním dokladu potvrzujícím, že zboží opustilo celní území Unie.
Článek 13
Pokud provozovatel předloží důkaz o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě ve Švýcarsku nebo v Lichtenštejnsku, musí být výše vývozní náhrady poskytované pro vývoz do „všech třetích zemí“, která je stanovena na základě nabídkového řízení, snížena o rozdíl mezi výší této částky a výší vývozní náhrady, která je platná pro výše uvedená místa určení v den nabídkového řízení.
Článek 14
Jsou-li podmínky stanovené v článku 187 nařízení (ES) č. 1234/2007 splněny s ohledem na jeden nebo více produktů, mohou být přijata následující opatření:
a)
lze použít vývozní dávku. Může být stanovena opravná částka. Takové dávky a opravné částky se mohou rozlišit podle místa určení;
b)
udělování vývozních licencí může být částečně nebo zcela pozastaveno;
c)
nevyřízené žádosti o vývozní licence jsou zcela nebo zčásti zamítnuty.
Vývozní dávka se však nepoužije při vývozech obilovin a produktů z obilovin za účelem provádění potravinové pomoci Unie nebo vnitrostátní potravinové pomoci podle mezinárodních dohod nebo doplňkových programů, jakož i dalších opatření Unie spojených s bezplatným zásobováním.
Článek 15
Pokud nedojde k nabídkovému řízení, je vybírána vývozní dávka platná v den, kdy byly splněny celní formality.
Na žádost příslušné strany, podanou současně se žádostí o licenci, se pro vývozy, které se mají uskutečnit v době platnosti licence, použije vývozní dávka platná v den podání žádosti o licenci.
Článek 16
Opatření uvedená v článku 15 se přijmou postupem uvedeným v článku 195 nařízení (ES) č. 1234/2007. V naléhavých případech však může tato opatření přijmout Komise.
Článek 17
Nařízení (EHS) č. 1501/95 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2010.
32010R0234
L 072/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
19.03.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 234/2010
od 19. ožujka 2010.
o utvrđivanju određenih detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 o odobravanju izvoznih subvencija za žitarice i o mjerama koje treba poduzeti u slučaju poremećaja na tržištu žitarica
(kodificirana verzija)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavi zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezine članke 170. i 187. u vezi s člankom 4.,
budući da:
(1)
Uredba Komisije (EZ) br. 1501/95 od 29. lipnja 1995. o utvrđivanju određenih detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1766/92 o odobravanju izvoznih subvencija za žitarice i o mjerama koje treba poduzeti u slučaju poremećaja na tržištu žitarica (2) bila je nekoliko puta značajno izmijenjena (3). Radi jasnoće i racionalnosti navedenu je Uredbu potrebno kodificirati.
(2)
Izvozne subvencije, korektivni iznosi i izvozni porezi na određene proizvode obuhvaćeni zajedničkom organizacijom tržišta žitarica moraju se utvrditi, kao posebna mjera u slučaju poremećaja na tržištu, u skladu s određenim kriterijima kojima se omogućuje pokrivanje razlike između kotacija i cijena takvih proizvoda u Uniji i na svjetskom tržištu.
(3)
S obzirom na neusklađenost cijena po kojima različite države izvoznice nude žitarice na svjetskom tržištu, treba posebno uzeti u obzir različite interne troškove otpreme te subvenciju treba utvrditi imajući u vidu razliku između reprezentativnih cijena u Uniji i najpovoljnijih kotacija i cijena koje se primjenjuju na svjetskom tržištu.
(4)
Kako bi se omogućio izvoz brašna, prekrupe, krupice i slada, faktori koje je potrebno uzeti u obzir prilikom utvrđivanja subvencije su, s jedne strane, cijene osnovnih žitarica, količine potrebne za proizvodnju predmetnih proizvoda i vrijednost nusproizvoda te, s druge strane, prilike i uvjeti za prodaju proizvoda na svjetskom tržištu.
(5)
S ciljem primjene korektivnih iznosa predviđenih u članku 164. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 potrebno je da se mogu razlikovati s obzirom na odredište proizvoda koji se izvoze.
(6)
S ciljem učinkovitog upravljanja sredstvima Zajednice i kako bi se uzele u obzir mogućnosti izvoza tih proizvoda, potrebno je predvidjeti utvrđivanje izvoznih subvencija i poreza za proizvode navedene u točkama (a), (b) i (c) dijela I. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 1234/2007, putem poziva na podnošenje ponuda koji obuhvaća određenu količinu.
(7)
Kako bi se osiguralo jednako postupanje prema svim zainteresiranim stranama unutar Unije, pozivi na podnošenje ponuda moraju biti organizirani u skladu s jedinstvenim načelima. U tom smislu, odluke o otvaranju poziva na podnošenje ponuda je potrebno objaviti zajedno s obavijesti o pozivu na podnošenje ponuda u Službenom listu Europske unije.
(8)
Ponude moraju sadržavati podatke potrebne za njihovo ocjenjivanje i moraju biti popraćene određenim formalnim obvezama.
(9)
Potrebno je utvrditi najveću izvoznu subvenciju ili najmanji izvozni porez. Tim postupkom se osigurava dodjela svih dotičnih količina.
(10)
Na tržištu se mogu pojaviti situacije u kojima gospodarski aspekti predviđenog izvoza dovedu do toga da se u pogledu zaprimljenih ponuda umjesto utvrđivanja izvoznih subvencija ili poreza ne poduzimaju nikakvi daljnji koraci.
(11)
Jamstvo za ponudu bi trebalo osigurati da se odgovarajuće količine izvoze u skladu s dozvolom koja je izdana u okviru poziva na podnošenje ponuda. Ta obveza može biti ispunjena samo ako se podnesene ponude održe. Jamstvo se, slijedom toga, mora izgubiti ako se ponude povuku.
(12)
Potrebno je utvrditi detaljna pravila kako bi se osiguralo obavješćivanje podnositelja ponuda o rezultatima poziva na podnošenje ponuda i da se izdaju potrebne dozvole za izvoz dodijeljenih količina.
(13)
U svrhu utvrđivanja izvoznih subvencija za proizvode navedene u točkama (a), (b) i (c) dijela I. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 i kako bi se izbjegla potreba za uvođenjem provjera za otkrivanje najmanjih promjena u količinama osnovnih materijala i bez ikakvog zamjetnog učinka na kakvoću proizvoda, potrebno je usvojiti standardnu metodu procjene. Analiza sadržaja pepela u proizvedenim proizvodima pokazala se kao najučinkovitije tehničko sredstvo za procjenu količine korištenih osnovnih žitarica. Analizu je potrebno provoditi koristeći isti postupak u cijeloj Uniji.
(14)
Odobravanje izvoznih carina za žitarice uvezene iz trećih zemalja i ponovno izvezene u treće zemlje nije opravdano. Subvencije stoga treba odobravati samo za proizvode iz Unije.
(15)
Uredbom Komisije (EZ) br. 612/2009 od 7. srpnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih detaljnih pravila za primjenu sustava izvoznih subvencija za poljoprivredne proizvode (4) traži se da, ako se subvencije razlikuju s obzirom na odredište, isplata subvencije bude uvjetovana posebno dostavom dokaza da je proizvod uvezen u neizmijenjenom stanju u treću zemlju ili u jednu od trećih zemalja na koje se odnosi subvencija. U pogledu žitarica, jedino je subvencija za izvoz u Švicarsku i Lihtenštajn manja od subvencije primjenjive za izvoz u treće zemlje u cjelini. Kako bi se izbjeglo ometanje najvećeg dijela izvoza iz Unije zbog zahtjeva za dokazom o prispijeću na odredište, moraju se pronaći druga sredstva kako bi se osiguralo da proizvodi za koje je plaćena subvencija koja se primjenjuje na sve treće zemlje ne budu izvezeni u gore navedene zemlje. U tu svrhu, potrebno je odstupiti od potrebe za dostavom dokaza o prispijeću u svim slučajevima kad se izvoz provodi morskim putem. Potvrde koje su sastavila nadležna tijela država članica u kojima se navodi da su proizvodi napustili carinski teritorij Unije na brodu pogodnom za pomorski prijevoz smatraju se dostatnim jamstvom.
(16)
U skladu s člankom 162. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 proizvodi navedeni u tom članku koji se izvoze nakon prerade ili bez daljnje prerade mogu biti prihvatljivi za izvozne subvencije ako ispunjavaju posebne uvjete utvrđene u članku 167. te Uredbe. Nadalje, člankom 167. stavkom 7. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 dana je mogućnost Komisiji da utvrdi daljnje uvjete za odobravanje izvoznih subvencija za jedan ili više proizvoda. Ti su uvjeti utvrđeni u Uredbi Vijeća o zajedničkoj organizaciji tržišta u sektorima navedenim u članku 162. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Budući da su te Uredbe stavljene izvan snage, potrebno je utvrditi horizontalne odredbe.
(17)
Horizontalne odredbe već postoje u Uredbi 612/2009. Stoga je primjereno prilagoditi tu Uredbu kako bi se utvrdili uvjeti iz članka 167. stavka 7. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i izbrisali ti uvjeti iz ove Uredbe.
(18)
Člankom 187. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 predviđa se da se mogu poduzeti potrebne mjere kad kotacije ili cijene na svjetskom tržištu za jedan ili više proizvoda iz dijela I. Priloga I. toj Uredbi dosegnu razinu koja narušava ili prijeti da će narušiti raspoloživost opskrbe na tržištu Unije i kad je vjerojatno da će se takva situacija nastaviti ili pogoršati. U tom smislu moraju se osigurati dovoljne zalihe žitarica. U tu svrhu mogu se naplaćivati izvozni porezi, a izdavanje izvoznih dozvola u potpunosti ili djelomično suspendirati.
(19)
Zbog nekomercijalne prirode aktivnosti Unije i nacionalnih mjera za pomoć u hrani predviđenih međunarodnim sporazumima ili drugim dodatnim programima, kao i drugih mjera Unije za besplatnu opskrbu, izvoz koji se provodi u tu svrhu izuzet je iz područja primjene izvoznog poreza koji se primjenjuje na komercijalni izvoz u slučajevima poremećaja na tržištu žitarica.
(20)
Budući da situacija predviđena u članku 187. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 može nastati u relativno kratkom roku, Komisija mora moći suspendirati izdavanje izvoznih dozvola u svakom trenutku.
(21)
Mjere predviđene ovom Uredbom su u skladu s mišljenjem Upravljačkog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Izvozne subvencije, izvozni porezi iz članka 15. točke (a) ove Uredbe i korektivni iznosi iz članka 164. stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, u slučaju proizvoda navedenih u točkama (a), (b) i (c) dijela I. Priloga I. toj Uredbi utvrđuju se posebno uzimajući u obzir sljedeće faktore:
(a)
cijene koje se zaračunavaju na reprezentativnim tržištima Unije i njihove trendove te kotacije zabilježene na tržištima trećih zemalja;
(b)
troškove stavljanja na tržište i najpovoljnije troškove prijevoza s reprezentativnih tržišta Unije do luke ili drugoga mjesta izvoza, i troškove otpreme na svjetsko tržište;
(c)
u slučaju prerađenih proizvoda, količinu žitarica potrebnu za njihovu proizvodnju;
(d)
izglede za prodaju i uvjete prodaje odgovarajućih proizvoda na svjetskom tržištu;
(e)
brigu o izbjegavanju poremećaja na tržištu Unije;
(f)
ekonomske aspekte predviđenog izvoza;
(g)
količinska i proračunska ograničenja koja proizlaze iz sporazuma sklopljenih u skladu s člankom 128. Ugovora.
Članak 2.
Odredbe prvog stavka članka 166. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 primjenjuju se, u cijelosti ili djelomično, na sve proizvode navedene u točkama (c) i (d) dijela I. Priloga I. toj Uredbi i na proizvode iz dijela I. Priloga I. toj Uredbi koji se izvoze u obliku robe navedene u dijelu I. njezinog Priloga XX.
Odredbe članka 164. stavka 4. primjenjuju se na žitarice i proizvode koji se izvoze u obliku robe navedene u Prilogu XX. toj Uredbi.
Članak 3.
Korektivni iznosi mogu biti različiti ovisno o odredištu.
Članak 4.
1. Izvozne subvencije za proizvode navedene u točkama (a), (b) i (c) dijela I. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 i izvozni porezi predviđeni u članku 15. točki (a) ove Uredbe mogu se utvrditi putem poziva na podnošenje ponuda.
Uvjeti poziva na podnošenje ponuda moraju jamčiti jednak pristup svim osobama s poslovnim nastanom u Uniji.
Takvi pozivi na podnošenje ponuda odnose se na izvozne subvencije ili porez.
2. Odluke o izdavanju poziva na podnošenje ponuda donose se u skladu s postupkom iz članka 195. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Odluke o izdavanju poziva na podnošenje ponuda prati objava obavijesti o pozivu za dostavljanje ponuda koji sastavlja Komisija i u kojem su posebno navedeni datumi do kada se ponude mogu dostaviti i odgovarajuće službe država članica kojima se šalju.
4. Odluke o izdavanju poziva za podnošenje ponuda i obavijesti o pozivima za dostavljanje ponuda objavljuju se u Službenom listu Europske unije.
Mora proći najmanje pet dana od objave obavijesti o pozivu za dostavljanje ponuda i prvog dana za dostavljanje ponuda.
Članak 5.
1. Zainteresirane strane podnose ponude u pisanom obliku ili nekom drugom obliku pisanih telekomunikacija nadležnoj službi države članice.
2. U ponudama se navodi:
(a)
upućivanje na poziv za dostavljanje ponuda;
(b)
naziv i adresa ponuditelja;
(c)
vrsta i količina proizvoda koji se izvozi;
(d)
izvozna subvencija po toni ili, prema potrebi, izvozni porez po toni, izražen u eurima.
3. Ponude su valjane samo ako:
(a)
je prije isteka vremenskoga roka utvrđenog za dostavljanje ponuda dostavljen dokaz da je ponuditelj položio jamstvo za ponudu;
(b)
je uz njih priložena izjava o preuzimanju obveze u pisanom obliku da će, za dodijeljene količine i u roku od dva dana po primitku obavijesti o dodjeli u skladu s člankom 7. stavkom 3., biti dostavljen zahtjev za izdavanje izvozne dozvole ili, prema potrebi, zahtjev za izdavanje izvozne dozvole s unaprijed utvrđenim izvoznim porezom koji je jednak iznosu iz natječaja;
(c)
ne uključuju nikakve uvjete osim uvjeta predviđenih u obavijesti o pozivu na dostavljanje ponuda.
4. Dostavljene ponude ne mogu se povući.
Članak 6.
Ponude otvaraju nadležne službe država članica. One se ne otvaraju javno. Osobe koje su ovlaštene prisustvovati otvaranju ponuda imaju obvezu čuvanja tajne.
Komisiju se bez odlaganja obavješćuje o ponudama bez navođenja imena ponuditelja.
Članak 7.
1. Na temelju prijavljenih ponuda, Komisija, u skladu s postupkom iz članka 195. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, odlučuje da će utvrditi najveću izvoznu subvenciju ili, prema potrebi, najmanji izvozni porez ili da neće poduzeti daljnje aktivnosti u vezi s pozivom na dostavljanje ponuda.
2. Ako je utvrđena najveća izvozna subvencija, ugovor se dodjeljuje ponuditelju ili ponuditeljima čije su ponude jednake ili manje od najveće subvencije, kao i ponuditelju ili ponuditeljima čija se ponuda odnosi na izvozni porez.
Ako je utvrđen najmanji izvozni porez, ugovor se dodjeljuje ponuditelju ili ponuditeljima čije su ponude jednake ili veće od najmanjeg poreza.
3. Nadležne službe dotičnih država članica obavješćuju sve ponuditelje u pisanom obliku o ishodu njihovih ponuda odmah nakon što Komisija donese odluku.
Članak 8.
1. Izvozne dozvole se izdaju uspješnim ponuditeljima nakon što su nadležne službe država članica zaprimile njihove zahtjeve za izdavanje izvozne dozvole i za količine koje su im dodijeljene.
2. U odgovarajućem odjeljku zahtjeva za izdavanje dozvole i samih dozvola navodi se odredište koje je navedeno u uredbi o izdavanju poziva na dostavljanje ponuda. Dozvole podrazumijevaju obvezu izvoza na navedeno odredište.
Članak 9.
Jamstvo za ponudu se oslobađa:
(a)
ako ponude nisu prihvaćene;
(b)
ako je uspješni ponuditelj dostavio dokaz da je položeno jamstvo predviđeno u članku 12. Uredbe Komisije (EZ) br. 1342/2003 (5).
Ako nije ispunjena obveza iz članka 5. stavka 3. točke (b) jamstvo za ponudu se zadržava, osim u slučaju više sile.
Članak 10.
Izvozne subvencije za proizvode navedene u točkama (a), (b) i (c) dijela I. Priloga I. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 utvrđuju se najmanje jednom mjesečno.
Članak 11.
1. Izvozna subvencija za pšenično brašno, brašno od suražice i raženo brašno, pšeničnu prekrupu, pšeničnu krupicu i slad utvrđuje se uzimajući u obzir kakvoću osnovne žitarice potrebne za proizvodnju 1 000 kg predmetnoga proizvoda. Koeficijenti prerade kojima se izražava odnos između količine osnovnog proizvoda i količine tog proizvoda sadržane u prerađenom proizvodu određeni su u Prilogu I.
2. Sadržaj pepela u brašnu određuje se metodom analize utvrđenom u Prilogu II.
Članak 12.
Bez obzira na članak 17. Uredbe (EZ) br. 612/2009, dokaz o ispunjenju carinskih formalnosti za uvoz ne zahtijeva se za isplatu subvencija utvrđenu u ugovoru dodijeljenom za subvencije za izvoz u sve treće zemlje, pod uvjetom da subjekt dostavi dokaz da je količina od najmanje 1 500 tona proizvoda od žitarica napustila carinsko područje Unije na brodu prikladnom za pomorski prijevoz.
Takav dokaz se dostavlja upisivanjem jednog od unosa navedenih u Prilogu III. koji potvrđuje nadležno tijelo na kontrolnom primjerku iz članka 8. Uredbe (EZ) br. 612/2009, na izvoznoj deklaraciji iz članka 787. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 (6) ili na nacionalnom dokumentu kojim se dokazuje da je roba napustila carinsko područje Unije.
Članak 13.
Ako subjekt dostavi dokaz o ispunjenju carinskih formalnosti za stavljanje na tržište u Švicarskoj ili Lihtenštajnu, iznos izvozne subvencije za izvoz u „sve treće zemlje” utvrđen u pozivu na podnošenje ponuda, umanjuje se za razliku između tog iznosa i iznosa izvozne subvencije na snazi za gore navedena odredišta na dan dodjele ugovora.
Članak 14.
Ako su ispunjeni uvjeti utvrđeni u članku 187. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 za jedan ili više proizvoda, mogu se poduzeti sljedeće mjere:
(a)
može se primijeniti izvozni porez. Može se utvrditi korektivni iznos. Takvi porezi i korektivni iznosi mogu biti različiti ovisno o odredištu;
(b)
izdavanje izvoznih dozvola može se u potpunosti ili djelomično suspendirati;
(c)
zahtjevi za izdavanje izvozne dozvole čije je izdavanje u tijeku mogu biti u potpunosti ili djelomično odbijeni.
Međutim, ne primjenjuje se nikakav porez na izvoz žitarica ili proizvoda od žitarica radi provedbe mjera Unije ili nacionalnih mjera pomoći u hrani predviđenih međunarodnim sporazumima ili drugim dodatnim programima, ili radi provedbe drugih mjera Unije za besplatnu opskrbu.
Članak 15.
Ako nema poziva na dostavljanje ponuda, naplaćuje se izvozni porez primjenjiv na dan ispunjenja carinskih formalnosti.
Međutim, izvozni porezi primjenjivi na dan podnošenja zahtjeva za izdavanje dozvole primjenjuju se, na zahtjev dotične stranke podnesen istodobno kad i zahtjev za izdavanje dozvole, na izvoz koji se provodi tijekom razdoblja valjanosti dozvole.
Članak 16.
Mjere iz članka 15. usvajaju se u skladu s postupkom iz članka 195. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Međutim, u izvanrednim situacijama, Komisija može usvojiti takve mjere.
Članak 17.
Uredba (EZ) br. 1501/95 se stavlja izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu V.
Članak 18.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 19. ožujka 2010.