PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 543/2011
ze dne 7. června 2011,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 pro odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 3 druhý pododstavec, článek 103h, čl. 121 písm. a), články 127, 134, čl. 143 písm. b), články 148, 179, čl. 192 odst. 2, článek 194 a čl. 203a odst. 8 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví společnou organizaci zemědělských trhů, která zahrnuje odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny.
(2)
Prováděcí pravidla vztahující se na odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny jsou stanovena v nařízení Komise (ES) č. 1580/2007 ze dne 21. prosince 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v odvětví ovoce a zeleniny (2). Uvedené nařízení bylo několikrát změněno. V zájmu srozumitelnosti je vhodné začlenit všechna prováděcí pravidla do nového nařízení společně se změnami potřebnými z důvodů získaných zkušeností a zrušit nařízení (ES) č. 1580/2007.
(3)
Pro produkty z odvětví ovoce a zeleniny a z odvětví výrobků z ovoce a zeleniny je třeba stanovit hospodářské roky. Vzhledem k tomu, že v odvětvích již neexistují režimy podpory, které se řídí cyklem sklízení dotčených produktů, lze všechny hospodářské roky přizpůsobit kalendářnímu roku.
(4)
Podle čl. 113 odst. 1 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1234/2007 může Komise stanovit obchodní normy pro odvětví ovoce a zeleniny a pro odvětví výrobků z ovoce a zeleniny. Podle čl. 113a odst. 1 uvedeného nařízení mohou být ovoce a zelenina, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, uváděny na trh, pouze pokud jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti a pokud je uvedena země původu. V zájmu jednotného provádění uvedeného ustanovení je vhodné zpřesnit všeobecnou obchodní normu a počítat s ní pro veškeré čerstvé ovoce a zeleninu.
(5)
U těch produktů, pro které se jeví nezbytné přijmout normu na základě posouzení jejich významu, by měly být přijaty zvláštní obchodní normy; na základě údajů o obchodu, které jsou uloženy v referenční databázi Evropské komise Comext, je při tom zejména nutno zohlednit, s jakými produkty se obchoduje nejvíce.
(6)
V případech, kdy je třeba pro jednotlivé produkty stanovit zvláštní obchodní normy, by měly tyto normy odpovídat normám přijatým Evropskou hospodářskou komisí OSN (EHK/OSN), aby se zabránilo zbytečným překážkám v obchodu. Pokud není na úrovni Unie přijata zvláštní obchodní norma, měly by se produkty považovat za produkty splňující všeobecnou obchodní normu, pokud je držitel schopen prokázat, že produkty splňují platné normy přijaté EHK/OSN.
(7)
V případě některých činností, které jsou velmi okrajové a/nebo velmi specifické, nacházejí se na začátku distribučního řetězce nebo se provádějí u sušeného ovoce a zeleniny a u produktů určených ke zpracování, je třeba stanovit výjimky a osvobození z použití obchodních norem. Protože některé produkty přirozeně dozrávají a jsou náchylné ke zkáze, mělo by v jejich případě být umožněno, že mohou vykazovat mírnou ztrátu čerstvosti a mírné vadnutí za předpokladu, že nejsou zařazeny do výběrové jakosti. Některé produkty, které za normálních okolností nejsou při prodeji neporušené, by měly být osvobozeny od povinnosti splňovat všeobecnou obchodní normu, která by to jinak vyžadovala.
(8)
Údaje vyžadované obchodními normami by měly být zřetelně uvedeny na obalu nebo na štítku. Aby se zabránilo podvodům a uvádění spotřebitelů v omyl, měli by mít spotřebitelé před koupí k dispozici konkrétní údaje vyžadované normami, zejména v případě prodeje na dálku, kde ze zkušeností vyplynulo, že existuje riziko podvodu a ochrana spotřebitele zaručená normami není dodržována.
(9)
V důsledku poptávky některých spotřebitelů se balení obsahující různé odrůdy ovoce a zeleniny stávají na trhu stále běžnějšími. Poctivé obchodování vyžaduje, aby ovoce a zelenina prodávané v jednom balení byly stejné jakosti. U produktů, pro něž nebyly přijaty normy Unie, to lze zajistit uplatňováním všeobecných ustanovení. Je třeba stanovit požadavky na označování směsí různých odrůd ovoce a zeleniny v jednom balení. Tyto požadavky by však měly být méně přísné než požadavky stanovené obchodními normami, zejména z důvodu prostoru, který je k dispozici na štítcích.
(10)
Aby bylo zajištěno řádné a účinné provádění kontrol, měly by faktury a průvodní doklady - jiné než doklady určené pro spotřebitele - obsahovat určité základní informace vycházející z obchodních norem.
(11)
Pro účely výběrových kontrol založených na analýze rizik podle čl. 113a odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 je nezbytné pro tyto kontroly stanovit prováděcí pravidla. Při výběru produktů ke kontrolám je zejména třeba posílit úlohu posuzování rizik.
(12)
Každý členský stát by měl určit kontrolní subjekty odpovědné za provádění kontrol shody ve všech fázích uvádění na trh. Jeden z těchto subjektů by měl být odpovědný za kontakty a koordinaci mezi všemi ostatními určenými subjekty.
(13)
Vzhledem k tomu, že údaje o obchodnících a jejich hlavní charakteristiky jsou nepostradatelným nástrojem analýzy prováděné členskými státy, je nezbytné v každém členském státě zřídit databázi obchodníků v odvětví ovoce a zeleniny. Aby bylo zajištěno, že budou zahrnuty všechny články tržního řetězce, a v zájmu zajištění právní jistoty by měla být přijata podrobnější definice pojmu „obchodník“.
(14)
Kontroly shody by se měly provádět odebíráním vzorků a měly by se zaměřit na obchodníky, u kterých je největší pravděpodobnost, že jejich zboží není v souladu s normami. S ohledem na charakteristické rysy svých vnitřních trhů by členské státy měly stanovit pravidla, podle kterých se kontroly zaměří na určité kategorie obchodníků. V zájmu transparentnosti by tato pravidla měla být oznámena Komisi.
(15)
Členské státy by měly zajistit, aby vývoz ovoce a zeleniny do třetích zemí odpovídal obchodním normám, a měly by potvrzovat dodržování norem v souladu se Ženevským protokolem o normalizaci čerstvého ovoce a zeleniny a suchého a sušeného ovoce uzavřeným v rámci EHK OSN a se systémem Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) pro používání mezinárodních norem pro ovoce a zeleninu.
(16)
Dovoz ovoce a zeleniny ze třetích zemí by měl odpovídat obchodním normám nebo normám jim rovnocenným. Kontroly shody se tedy musí provádět před vstupem zboží na celní území Unie, kromě malých šarží, u nichž existuje dle názoru kontrolního subjektu malé riziko, že by nebyly ve shodě. V některých třetích zemích, které poskytují dostatečné záruky dodržování norem, mohou kontroly před vývozem provádět kontrolní subjekty těchto třetích zemí. V tomto případě by členské státy měly pravidelně ověřovat účinnost a kvalitu těchto kontrol před vývozem prováděných kontrolními subjekty třetích zemí.
(17)
Ovoce a zelenina určené ke zpracování nemusí odpovídat obchodním normám, proto by mělo být zaručeno, že se nebudou prodávat na trhu s čerstvými produkty. Tyto produkty by měly být řádně označeny.
(18)
Ovoce a zelenina, u kterých se kontroluje shoda s obchodními normami, by měly být ve všech fázích uvádění na trh podrobovány stejnému typu kontrol. Za tím účelem by měly být použity směrnice pro kontrolu doporučené EHK OSN, které jsou v souladu s příslušnými doporučeními OECD. Pro kontroly ve fázi maloobchodního prodeje by však měla být stanovena zvláštní opatření.
(19)
Měla by být přijata ustanovení týkající se uznávání organizací producentů, pokud jde o produkty, u nichž o to požádaly. Pokud se uznání vyžaduje pouze pro produkty určené ke zpracování, je třeba zajistit, aby dané produkty byly skutečně dodávány ke zpracování.
(20)
Ve snaze napomoci dosažení cílů režimu ovoce a zeleniny a zajistit, aby organizace producentů mohly provádět svou činnost trvale udržitelným a účinným způsobem, je třeba, aby organizace producentů byly co nejstabilnější. Členství producenta v organizaci producentů by proto mělo trvat po určité minimální období. Členské státy by měly mít možnost stanovit lhůty pro vystoupení z organizace a data, k nimž vystoupení nabývá účinnosti.
(21)
Hlavní a základní činnosti organizace producentů by se měly týkat koncentrace nabídky a uvádění produktů na trh. Organizacím producentů by však mělo být dovoleno zapojit se i do jiných činností, ať už obchodní, nebo neobchodní povahy.
(22)
Spolupráce mezi organizacemi producentů by měla být podporována tím, že bude povoleno, aby ovoce a zelenina nakoupené výhradně od jiné uznané organizace producentů nebyly při uvádění na trh započítávány do kalkulací pro účely hlavní činnosti, ani činností ostatních. V případě organizace producentů, která je uznána pro produkt, u kterého je vyžadováno poskytnutí technických prostředků, by mělo být možno poskytnout tyto prostředky prostřednictvím jejích členů, dceřiného podniku nebo formou svěření činnosti vnějším subjektům.
(23)
Organizace producentů mohou mít podíl v dceřiných podnicích, které pomáhají zvyšovat přidanou hodnotu produkce jejich členů. Měla by být stanovena pravidla pro výpočet hodnoty takové produkce uváděné na trh. Hlavní činnosti takových dceřiných podniků by měly být po uplynutí přechodného období určeného pro přizpůsobení shodné s činnostmi dané organizace producentů.
(24)
Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro uznávání a fungování sdružení organizací producentů, nadnárodních organizací producentů a nadnárodních sdružení organizací producentů podle nařízení (ES) č. 1234/2007. V zájmu souladu by tato pravidla měla v maximální možné míře odrážet pravidla stanovená pro organizace producentů.
(25)
K usnadnění koncentrace nabídky je třeba podporovat fúze stávajících organizací producentů za účelem vzniku nových organizací a stanovit pravidla pro spojení operačních programů sloučených organizací.
(26)
Při dodržování zásad, podle kterých musí být organizace producentů založena z vlastní iniciativy producentů a kontrolována producenty, je třeba ponechat na členských státech, aby stanovily podmínky pro přijímání dalších fyzických nebo právnických osob za členy organizace producentů nebo sdružení organizací producentů.
(27)
S cílem zajistit, aby organizace producentů skutečně reprezentovaly minimální počet producentů, by členské státy měly přijmout opatření zajišťující, aby menšina členů, na které může připadat převážný objem produkce dané organizace producentů, neoprávněně neovládala její řízení a činnost.
(28)
V zájmu zohlednění odlišných okolností produkce a uvádění na trh v Unii by členské státy měly stanovit určité podmínky pro udělení předběžného uznání seskupením producentů, která předloží plán uznání.
(29)
Ve snaze podpořit zakládání stabilních organizací producentů schopných trvale přispívat k dosažení cílů režimu ovoce a zeleniny by se mělo předběžné uznání udělovat jen těm seskupením producentů, která jsou prokazatelně schopná ve stanovené lhůtě splnit všechny podmínky uznání.
(30)
Je třeba stanovit, které informace musí seskupení producentů uvést v plánu uznání. Aby seskupení producentů mohla lépe splnit podmínky uznání, je třeba povolit změny plánů uznání. Za tímto účelem je třeba umožnit členským státům, aby mohly od seskupení producentů žádat přijetí opravných opatření, která zajistí provedení jejich plánu.
(31)
Seskupení producentů může podmínky uznání splnit ještě před dokončením plánu uznání. Mělo by být přijato ustanovení umožňující těmto seskupením předkládat žádosti o uznání zároveň s návrhy operačních programů. V zájmu důslednosti musí udělení tohoto uznání seskupení producentů znamenat ukončení jeho plánu uznání a rovněž je třeba zastavit poskytování podpory. Vzhledem k víceletému financování investic by však ty investice, na které může být poskytnuta podpora, mělo být možno převést na operační programy.
(32)
K usnadnění řádného uplatňování režimu podpor na pokrytí nákladů na vytvoření seskupení producentů a na jejich administrativní činnost by tato podpora měla být poskytována v paušální výši. Pro tuto paušální podporu je třeba stanovit strop, aby byla dodržena rozpočtová omezení. Kromě toho by měl být tento strop přizpůsoben hodnotě produkce seskupení producentů uvedené na trh, aby byly zohledněny odlišné finanční potřeby různě velkých seskupení producentů.
(33)
V zájmu důslednosti a bezproblémového přechodu na status uznaného seskupení producentů je třeba, aby se na seskupení producentů vztahovala stejná pravidla, jaká platí pro hlavní činnosti organizací producentů a pro hodnotu produkce jimi uváděné na trh.
(34)
Aby bylo možné vzít v úvahu finanční potřeby nových seskupení producentů a zajistit řádné uplatňování režimu podpor v případě fúzí, mělo by být umožněno poskytnout podporu seskupením producentů vzniklých fúzí.
(35)
Pro snadnější využívání režimu podpor u operačních programů by měla být jasně definována produkce organizací producentů uvedená na trh, včetně specifikace toho, jaké produkty mohou být zohledněny, a fáze uvádění na trh, v níž se má vypočítávat hodnota produkce. Pro účely kontroly a v zájmu zjednodušení je vhodné pro výpočet hodnoty ovoce a zeleniny určených ke zpracování použít paušální sazbu, která by představovala hodnotu základního produktu, konkrétně ovoce a zeleniny určených ke zpracování, a odpovídala činnostem, které nepředstavují skutečné zpracovatelské činnosti. Vzhledem k tomu, že množství ovoce a zeleniny potřebné pro výrobu výrobků z ovoce a zeleniny se podle skupin produktů výrazně liší, měly by být tyto rozdíly při použití paušálních sazeb zohledněny. V případě ovoce a zeleniny určených ke zpracování, které jsou zpracovány na zpracované aromatické byliny a mletou papriku, je také vhodné zavést paušální sazbu pro výpočet hodnoty ovoce a zeleniny určených ke zpracování, která by představovala pouze hodnotu základního produktu. V případě ročních výkyvů nebo nedostatečných údajů by rovněž měly být umožněny doplňkové způsoby výpočtu produkce uvedené na trh. Aby nedocházelo ke zneužívání režimu, nemělo by organizacím producentů být obecně povoleno během trvání programu měnit metodiku pro stanovení referenčních období.
(36)
Aby byl zajištěn plynulý přechod na nový způsob výpočtu hodnoty produkce u ovoce a zeleniny uvedených na trh a určených ke zpracování, neměly by se nové metody výpočtu vztahovat na operační programy schválené do 20. ledna 2010, aniž by tím však byla dotčena možnost změnit tyto operační programy v souladu s články 65 a 66 nařízení (ES) č. 1580/2007. Ze stejného důvodu by pro referenční období operačních programů schválených po tomto datu měla být hodnota produkce uváděné na trh vypočtena podle nových pravidel.
(37)
K zajištění správného využívání podpor je třeba stanovit pravidla pro řízení provozních fondů a finančních příspěvků členů; při tom je třeba umožnit co největší míru pružnosti za podmínky, že všichni producenti mohou využívat výhod provozního fondu a mohou se demokraticky podílet na rozhodování o jeho čerpání.
(38)
Je třeba stanovit předpisy stanovující rozsah a strukturu vnitrostátní strategie pro udržitelné operační programy a vnitrostátní rámec pro environmentální opatření. Cílem je optimalizovat přidělování finančních prostředků a zlepšovat kvalitu strategie.
(39)
Aby mohly příslušné orgány přiměřeně vyhodnotit informace, opatření a činnosti, které by se měly zahrnout do programů nebo by se z nich měly vyloučit, měly by být stanoveny postupy pro předkládání a schvalování operačních programů, a to včetně lhůt. Vzhledem k tomu, že jsou programy řízeny na ročním základě, mělo by být stanoveno, aby programy, které nejsou schváleny do určitého data, byly o jeden rok odloženy.
(40)
Měl by existovat postup pro každoroční změny operačních programů na následující rok, který by umožňoval jejich úpravu s ohledem na jakékoli nové podmínky, jež nebylo možné předvídat, když byly programy předkládány. Kromě toho by mělo být možné měnit opatření a částky provozních fondů během každého roku, v němž se program provádí. V zájmu zachování všeobecných cílů schválených programů by všechny tyto změny měly podléhat určitým omezením a podmínkám, které určí členské státy a které budou zahrnovat povinné oznamování změn příslušným orgánům.
(41)
Z důvodů finančního zabezpečení a právní jistoty by měl být vypracován seznam operací a výdajů, které případně nespadají pod operační programy.
(42)
Aby se zabránilo neoprávněnému obohacení soukromého subjektu, který během doby čerpání investice přerušil své svazky s organizací, měla by být pro případy investic do jednotlivých podniků stanovena opatření, která organizaci umožní získat zpět zbytkovou hodnotu investice, bez ohledu na to, zda takovou investici vlastní člen nebo organizace.
(43)
Pro zajištění správného uplatňování režimu podpory je třeba stanovit informace, které mají být uvedeny v žádostech o podporu, jakož i postupy pro vyplácení podpor. Aby se zamezilo obtížím v peněžním toku, měly by mít organizace producentů k dispozici systém záloh na platby doprovázený odpovídajícími jistotami. Z podobných důvodů by měl být k dispozici i alternativní systém pro náhradu již vynaložených výdajů.
(44)
Produkce ovoce a zeleniny je nepředvídatelná a tyto produkty rychle podléhají zkáze. I nepříliš velké přebytky na trhu mohou trh výrazně narušit. Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro rozsah a uplatňování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, pokud jde o produkty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1234/2007. Tato pravidla by měla být v maximální možné míře pružná a rychle použitelná v případě krizí, a proto by měla umožňovat, aby rozhodnutí mohly přijímat samy členské státy a organizace producentů. Pravidla by nicméně měla zabránit zneužívání a měla by stanovit limity pro používání určitých opatření, a to i ve finanční rovině. Zároveň by měla zajistit, aby byly řádně dodržovány všechny rostlinolékařské a environmentální požadavky.
(45)
Pokud jde o stahování produktů z trhu, je třeba přijmout prováděcí pravidla, která zohlední případnou důležitost uvedeného opatření. Zejména je třeba vymezit pravidla týkající se režimu zvýšené podpory u ovoce a zeleniny stahovaných z trhu, jež jsou bezplatně rozdělovány dobročinnými organizacemi a některými dalšími zařízeními a institucemi jako humanitární pomoc. V zájmu usnadnění bezplatného rozdělování je vhodné umožnit charitativním organizacím a institucím, aby požadovaly od konečného příjemce produktů stažených z trhu symbolický příspěvek v případě, že uvedené produkty prošly zpracováním. Kromě toho by měla být stanovena maximální míra podpory na stažení z trhu, která zajistí, aby se tento postup neujal při odbytu produktů jako stálá alternativa k jejich uvedení na trh. V případě produktů, pro něž byla v příloze V nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (3) stanovena maximální míra pro vyrovnávací platby Unie za stažení z trhu, je v této souvislosti vhodné pokračovat v uplatňování této míry, která bude do určité míry zvyšována s ohledem na to, že tato stažení jsou nyní spolufinancována. V případě jiných produktů, u nichž se doposud neprojevilo riziko nadměrného stahování z trhu, je vhodné umožnit členským státům, aby stanovily maximální míru podpory. Ve všech případech je však z podobných důvodů vhodné stanovit kvantitativní limit pro stahování z trhu na produkt a organizaci producentů.
(46)
Je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se vnitrostátní finanční podpory, kterou mohou členské státy přiznat v regionech Unie, kde je stupeň organizovanosti producentů obzvláště nízký, a zároveň takový nízký stupeň organizovanosti definovat. Je třeba stanovit postupy schvalování této vnitrostátní podpory, jakož i postup pro schvalování a výši náhrady této podpory Unií, stejně jako pro část náhrady. Uvedené postupy by měly vycházet z postupů uplatňovaných v současnosti.
(47)
Je třeba přijmout prováděcí pravidla, a to zejména procesní ustanovení, upravující podmínky, za kterých mohou být pravidla vydaná organizacemi producentů nebo sdruženími těchto organizací v odvětví ovoce a zeleniny rozšířena na všechny producenty usazené v určité hospodářské oblasti. Pokud je ovoce prodáváno na stromě, mělo by též být vyjasněno, která pravidla se mají rozšířit na producenty a která na odběratele.
(48)
V zájmu zlepšení dohledu nad dovozem jablek a zajištění toho, aby v relativně krátkém čase nedocházelo bez povšimnutí ke značnému zvýšení dovozu jablek, byl v roce 2006 zaveden přechodný režim dovozních licencí pro jablka kódu kombinované nomenklatury (kódu KN) 0808 10 80. V mezidobí byly vyvinuty nové a přesné způsoby dohledu nad dovozem jablek, které jsou pro obchodníky méně náročné než stávající režim licencí. Z toho důvodu by povinnost předkládat dovozní licence pro jablka kódu KN 0808 10 80 měla v krátké době přestat platit.
(49)
Je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se režimu vstupní ceny pro ovoce a zeleninu. Skutečnost, že se většina dotčeného ovoce a zeleniny podléhajících zkáze dodává formou komisního prodeje, působí zvláštní potíže při stanovení hodnoty těchto produktů. Je třeba stanovit možné metody výpočtu vstupní ceny, na jejímž základě se dovážené produkty zařazují do společného celního sazebníku. Zejména je třeba zavést standardní dovozní hodnoty na základě váženého průměru průměrných cen za produkty a je také třeba přijmout zvláštní ustanovení pro případy, kdy nejsou pro produkty určitého původu k dispozici žádné ceny. Je třeba stanovit složení jistoty za určitých okolností, aby bylo zajištěno, že je tento systém uplatňován správně.
(50)
Je třeba přijmout prováděcí pravidla týkající se dovozního cla, které lze ukládat na určité produkty vedle cla stanoveného ve společném celním sazebníku. Toto dodatečné clo lze ukládat tehdy, jestliže dovážené objemy dotčených produktů převyšují spouštěcí úroveň určenou pro jednotlivý produkt a období uplatnění. Zboží dopravované do Unie je od dodatečného cla osvobozeno, proto je pro toto zboží třeba přijmout zvláštní ustanovení.
(51)
Je třeba přijmout ustanovení o přiměřeném monitorování a hodnocení probíhajících programů a režimů pro účely posuzování jejich účelnosti a účinnosti organizacemi producentů i členskými státy.
(52)
Je třeba přijmout ustanovení týkající se druhu, formátu a způsobu oznamování, která jsou nezbytná k provedení tohoto nařízení. Tato ustanovení by se měla týkat jak oznámení, která předkládají producenti a organizace producentů členským státům, tak oznámení, která předkládají členské státy Komisi, jakož i důsledků plynoucích z opožděných nebo nesprávných oznámení.
(53)
Je třeba zavést opatření ke kontrolám nezbytným pro zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení a nařízení (ES) č. 1234/2007, jakož i příslušné sankce platné v případě zjištěných nesrovnalostí. Uvedená opatření by měla zahrnovat jak konkrétní kontroly a sankce stanovené na úrovni Unie, tak i dodatečné vnitrostátní kontroly a sankce. Kontroly a sankce by měly být odrazující, účinné a přiměřené. Je třeba stanovit pravidla pro řešení případů zjevných omylů a případů vyšší moci, jakož i pro případ jiných výjimečných okolností, aby se zajistilo spravedlivé zacházení s producenty. Měla by být stanovena pravidla pro případ záměrně vytvořených situací, aby se vyloučila možnost těžit z nich jakékoli výhody.
(54)
Je třeba přijmout ustanovení, která by umožnila pokračování hladkého přechodu z dřívějšího režimu stanoveného v nařízení (ES) č. 2200/96, v nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny (4) a v nařízení Rady (ES) č. 2202/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů (5), na nový režim stanovený v nařízení Rady (ES) č. 1182/2007 ze dne 26. září 2007, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro odvětví ovoce a zeleniny a kterým se mění směrnice 2001/112/ES a 2001/113/ES a nařízení (EHS) č. 827/68, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2826/2000, (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 318/2006 a ruší nařízení (ES) č. 2202/96 (6), a dále v nařízení (ES) č. 1234/2007 a v nařízení (ES) č. 1580/2007 a dále v tomto nařízení a provádění přechodných pravidel stanovených v článku 203a nařízení (ES) č. 1234/2007.
(55)
Aby se omezily účinky zrušení režimu dovozních licencí pro jablka na obchodní toky, měl by článek 134 nařízení (ES) č. 1580/2007 platit nadále až do 31. srpna 2011.
(56)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti a používání pojmů
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny.
Hlavy II a III tohoto nařízení se však použijí pouze na produkty odvětví ovoce a zeleniny uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1234/2007 a na produkty určené výhradně ke zpracování.
2. Pojmy používané v nařízení (ES) č. 1234/2007 mají shodný význam, jsou-li použity v tomto nařízení, nestanoví-li toto nařízení jinak.
Článek 2
Hospodářské roky
Hospodářské roky pro ovoce a zeleninu a výrobky z ovoce a zeleniny trvají od 1. ledna do 31. prosince.
HLAVA II
TŘÍDĚNÍ PRODUKTŮ
KAPITOLA I
Obecná pravidla
Článek 3
Obchodní normy; držitelé
1. Požadavky čl. 113a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 platí jako všeobecná obchodní norma. Podrobnosti všeobecné obchodní normy jsou stanoveny v části A přílohy I tohoto nařízení.
Ovoce a zelenina, na které se nevztahuje zvláštní obchodní norma, musí splňovat všeobecnou obchodní normu. Avšak v případech, kdy je držitel schopen prokázat, že produkty splňují platné normy přijaté Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů (EHK/OSN), považují se produkty za produkty splňující všeobecnou obchodní normu.
2. Zvláštní obchodní normy, na které odkazuje čl. 113 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, jsou stanoveny v části B přílohy I tohoto nařízení pro tyto produkty:
a)
jablka;
b)
citrusové plody;
c)
kiwi;
d)
salát, endivii kadeřavou letní a endivii zimní;
e)
broskve a nektarinky;
f)
hrušky;
g)
jahody;
h)
papriku zeleninovou;
i)
stolní hrozny révy vinné;
j)
rajčata.
3. Pro účely čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se „držitelem“ rozumí fyzická či právnická osoba, která fyzicky vlastní dotčené produkty.
Článek 4
Výjimky a osvobození z použití obchodních norem
1. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení obchodních norem nevyžaduje u těchto produktů:
a)
za předpokladu, že produkty jsou zřetelně označeny nápisem „určeno ke zpracování“ nebo „k použití jako krmivo pro zvířata“ nebo jiným rovnocenným nápisem, u produktů:
i)
určených k průmyslovému zpracování či
ii)
určených k použití jako krmivo pro zvířata či jinému nepotravinářskému využití;
b)
produktů postoupených producentem v jeho podniku spotřebiteli pro jeho osobní spotřebu;
c)
produktů uznaných za produkty určité oblasti, které se prodávají v maloobchodním prodeji v této oblasti k uspokojení zavedené tradiční místní spotřeby, na základě rozhodnutí Komise přijatého na žádost členského státu postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007;
d)
produktů, které byly okrájeny či nařezány, a jsou tak „vhodné k přímému požití“ či „použití v kuchyni“;
e)
produktů uváděných na trh po naklíčení semen rostlin jako jedlé klíčky zatříděné do ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 1 písm. i) a části IX přílohy I nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení obchodních norem v rámci dané pěstitelské oblasti nevztahuje na tyto produkty:
a)
produkty prodávané nebo dodávané pěstitelem do obalových úpraven a balíren nebo do skladovacích zařízení nebo zasílané do těchto zařízení z jeho podniku a
b)
produkty zasílané ze skladovacích zařízení do obalových úpraven a balíren.
3. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy osvobodit od povinnosti dodržovat zvláštní obchodní normy produkty nabízené k maloobchodnímu prodeji spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu a označené nápisem „produkt určený ke zpracování“ nebo jakýmkoliv jiným rovnocenným nápisem a určené ke zpracování jinému než uvedenému v odst. 1 písm. a) bodu i) tohoto článku.
4. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy osvobodit od povinnosti dodržovat obchodní normy produkty prodávané přímo producentem konečnému spotřebiteli pro osobní spotřebu na trzích vyhrazených pouze pro producenty v dané pěstitelské oblasti vymezené členskými státy.
5. Pokud jde o zvláštní obchodní normy, může odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 ovoce a zelenina nezařazené do výběrové jakosti ve fázích následujících po odeslání vykazovat mírnou ztrátu čerstvosti a mírné vadnutí a lehké poškození vyplývající z jejich vývoje a náchylnosti ke zkáze.
6. Odchylně od čl. 113a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se dodržení všeobecné obchodní normy nevyžaduje u těchto produktů:
a)
nepěstovaných hub kódu KN 0709 59;
b)
kaparů kódu KN 0709 90 40;
c)
hořkých mandlí kódu KN 0802 11 10;
d)
mandlí bez skořápky kódu KN 0802 12;
e)
lískových ořechů bez skořápky kódu KN 0802 22;
f)
vlašských ořechů bez skořápky kódu KN 0802 32;
g)
piniových oříšků kódu KN 0802 90 50;
h)
pistácií kódu KN 0802 50 00;
i)
makadamia ořechů kódu KN 0802 60 00;
j)
pekanových ořechů kódu KN 0802 90 20;
k)
ostatních ořechů kódu KN 0802 90 85;
l)
sušených banánů plantejnů kódu 0803 00 90;
m)
sušených citrusových plodů kódu 0805;
n)
směsí z tropických ořechů kódu KN 0813 50 31;
o)
směsí z ostatních ořechů kódu KN 0813 50 39;
p)
šafránu kódu KN 0910 20.
7. U produktů, na něž se vztahuje odst. 1 písm. a) a odstavec 2, je nutno příslušnému orgánu členského státu prokázat, že dané produkty splňují stanovené podmínky, zejména pokud jde o jejich zamýšlené použití.
Článek 5
Údaje pro označování
1. Údaje pro označování vyžadované v této kapitole musí být uvedeny čitelně a viditelně na jedné straně obalu, a to tak, že jsou nesmazatelně vytištěny přímo na obalu nebo na štítku, který tvoří nedílnou součást obalu nebo je k obalu připevněn.
2. U přepravovaného volně loženého zboží nakládaného přímo na dopravní prostředek se údaje stanovené v odstavci 1 uvádějí v průvodním dokladu ke zboží nebo na vývěsce viditelně umístěné uvnitř dopravního prostředku.
3. V případě smluv uzavřených na dálku ve smyslu čl. 2 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES (7) vyžaduje dodržování obchodních norem, aby údaje byly k dispozici před dokončením nákupu.
4. Faktury a průvodní doklady, s výjimkou faktury pro spotřebitele, uvádějí název a zemi původu produktů a případně jakost, odrůdu či tržní druh, požaduje-li to zvláštní obchodní norma, či skutečnost, že jsou určeny ke zpracování.
Článek 6
Údaje pro označování na maloobchodní úrovni
1. Na maloobchodní úrovni musí být údaje pro označování vyžadované v této kapitole čitelné a viditelné. Produkty smějí být nabízeny k prodeji, pokud maloobchodní prodejce vystaví v těsné blízkosti zboží zřetelné a čitelné údaje uvádějící zemi původu a případně jakost a odrůdu či tržní druh takovým způsobem, který neuvádí spotřebitele v omyl.
2. U produktů nabízených jako balené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES (8) musí být kromě údajů stanovených obchodními normami vyznačena i čistá hmotnost. V případě produktů prodávaných na kusy se však uvedení čisté hmotnosti nevyžaduje, pokud je počet jednotek zvnějšku jasně viditelný a snadno spočitatelný, nebo pokud je tento počet uveden na etiketě.
Článek 7
Směsi
1. Uvádění balíčků o čisté hmotnosti nepřesahující 5 kg, které obsahují směsi různých druhů ovoce a zeleniny, na trh se povoluje za předpokladu, že:
a)
produkty jsou jednotné jakosti a každý dotčený produkt splňuje příslušnou zvláštní obchodní normu, nebo všeobecnou obchodní normu, pokud pro konkrétní produkt neexistuje zvláštní obchodní norma;
b)
balení je náležitě označeno v souladu s touto kapitolou a
c)
směs není takové povahy, aby uvedla spotřebitele v omyl.
2. Požadavky odst. 1 písm. a) neplatí pro produkty obsažené ve směsi, které nejsou produkty odvětví ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 1 písm. i) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pokud ovoce a zelenina ve směsi pochází z více členských států nebo ze třetí země, mohou být názvy zemí původu nahrazeny podle potřeby jedním z následujících označení:
a)
„směs ovoce a zeleniny z EU“;
b)
„směs ovoce a zeleniny nepocházející z EU“;
c)
„směs ovoce a zeleniny pocházející z EU i mimo EU“.
KAPITOLA II
Kontroly dodržování obchodních norem
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 8
Oblast působnosti
Tato kapitola stanoví pravidla pro kontroly shody, kterými se rozumí kontroly prováděné u ovoce a zeleniny ve všech fázích uvádění na trh za účelem ověření, že splňují obchodní normy a jiná ustanovení této hlavy a článků 113 a 113a nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 9
Koordinační orgány a kontrolní subjekty
1. Každý členský stát určí:
a)
jeden příslušný orgán odpovědný za koordinaci a kontakty v oblastech, na které se vztahuje tato kapitola (dále jen „koordinační orgán“), a
b)
kontrolní subjekt nebo subjekty odpovědné za uplatňování této kapitoly (dále jen „kontrolní subjekty“).
Koordinační orgány a kontrolní subjekty, na které odkazuje první pododstavec, mohou být veřejné či soukromé. Členské státy jsou však za ně odpovědné v obou případech.
2. Členské státy oznámí Komisi:
a)
název a poštovní a elektronickou adresu koordinačního orgánu, který určily podle odst. 1 písm. a);
b)
název a poštovní a elektronickou adresu kontrolních subjektů, které určily podle odst. 1 písm. b), a
c)
přesný popis příslušných oblastí činnosti kontrolních subjektů, které určily.
3. Koordinačním orgánem může být kontrolní subjekt nebo jeden z kontrolních subjektů nebo jakýkoli jiný subjekt určený podle odstavce 1.
4. Komise způsobem, který uzná za vhodný, zpřístupní veřejnosti seznam koordinačních orgánů určených členskými státy.
Článek 10
Databáze obchodníků
1. Členské státy zřídí databázi obchodníků s ovocem a zeleninou, v níž budou za podmínek stanovených v tomto článku uvedeni obchodníci, kteří uvádějí na trh ovoce a zeleninu, pro něž byly stanoveny normy podle článku 113 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Členské státy mohou pro tento účel použít jakoukoliv jinou databázi či databáze, které k tomuto účelu již zřídily.
2. Pro účely tohoto nařízení se výrazem „obchodník“ rozumí každá fyzická nebo právnická osoba:
a)
v jejímž držení je ovoce a zelenina, na něž se vztahují obchodní normy, za účelem:
i)
jejich vystavení nebo nabízení k prodeji,
ii)
jejich prodeje nebo
iii)
jejich jakéhokoli jiného uvedení na trh nebo
b)
která skutečně vykonává jakoukoliv z činností uvedených v písmenu a) v souvislosti s ovocem a zeleninou, na něž se vztahují obchodní normy.
K činnostem uvedeným v prvním pododstavci písm. a) patří:
a)
prodej na dálku po internetu či jiným způsobem;
b)
uvedené činnosti, které fyzická či právnická osoba vykonává svým jménem nebo jménem třetí strany, a
c)
uvedené činnosti vykonávané v Unii a/nebo vývozem do třetích zemí a/nebo dovozem ze třetích zemí.
3. Členské státy stanoví podmínky, za nichž jsou následující obchodníci zařazeni či nezařazeni do databáze:
a)
obchodníci, na jejichž činnost se nevztahuje povinnost dodržovat obchodní normy podle článku 4, a
b)
fyzické nebo právnické osoby, jejichž činnosti v odvětví ovoce a zeleniny jsou omezeny buď na přepravu zboží, nebo na prodej na maloobchodní úrovni.
4. Je-li databáze složena z několika různých částí, koordinační orgán zajistí, aby databáze, její části a jejich aktualizace byly jednotné. Aktualizace databáze se provádí zejména na základě údajů získaných při kontrolách shody.
5. Databáze obsahuje tyto údaje týkající se jednotlivých obchodníků:
a)
registrační číslo, jméno a adresu;
b)
údaje potřebné pro jejich zařazení do jedné z kategorií rizika uvedených v čl. 11 odst. 2, zejména pozici v tržním řetězci a údaje o významu podniku;
c)
údaje o zjištěních při předchozích kontrolách jednotlivých obchodníků;
d)
veškeré další údaje, které jsou považovány za nezbytné pro účely kontroly, jako např. informace o tom, zda v souvislosti s dodržováním obchodních norem existuje systém zajištění jakosti či systém vlastní kontroly.
Aktualizace databáze se provádí zejména na základě údajů získaných při kontrolách shody.
6. Obchodníci musí poskytovat údaje, které členské státy považují za nezbytné pro zřízení a aktualizaci databáze. Členské státy stanoví podmínky, podle nichž se v databázi uvádějí obchodníci, kteří nejsou usazeni na jejich území, ale provádějí na něm obchodní činnost.
Oddíl 2
Kontroly shody prováděné členskými státy
Článek 11
Kontroly shody
1. Členské státy zabezpečí výběrové a přiměřeně časté provádění kontrol shody na základě analýzy rizik, aby bylo zajištěno dodržování obchodních norem a jiných ustanovení této hlavy a článků 113 a 113a nařízení (ES) č. 1234/2007.
Ke kritériím pro posouzení rizik patří i existence osvědčení o shodě, na které odkazuje článek 14, vydaného příslušným orgánem třetí země, jejíž kontroly shody byly schváleny podle článku 15. Existence takového osvědčení se považuje za faktor snižující riziko nedodržování norem.
Kritéria pro posouzení rizik mohou zahrnovat i:
a)
charakter produktu, období produkce, cenu produktu, počasí, postupy balení a manipulace, podmínky skladování, zemi původu, způsob přepravy nebo objem šarže;
b)
velikost podniků obchodníků, jejich pozici v tržním řetězci, objem či hodnotu produktů, které uvádějí na trh, sortiment produktů, oblast dodávky či druh vykonávané podnikatelské činnosti, jako např. skladování, třídění, balení či prodej;
c)
zjištění při předchozích kontrolách, včetně počtu a druhu zjištěných nedostatků, obvyklou kvalitu produktů uváděných na trh, úroveň používaného technického vybavení;
d)
spolehlivost obchodníkova systému zajištění jakosti či systému vlastní kontroly týkajícího se dodržování obchodních norem;
e)
místo, kde kontrola probíhá, zejména pokud se jedná o místo prvního vstupu do Unie, nebo místo, kde jsou produkty baleny a nakládány;
f)
jakékoliv další informace, které by mohly poukazovat na riziko nedodržování norem.
2. Analýza rizik je založena na informacích uvedených v databázi obchodníků, na kterou odkazuje článek 10, a zařadí obchodníky do kategorií rizika.
Členské státy předem stanoví:
a)
kritéria pro hodnocení rizika nedodržování norem u šarží;
b)
na základě analýzy rizik pro každou kategorii minimální podíl obchodníků či šarží a/nebo množství, u nichž budou provedeny kontroly shody.
Členské státy se mohou na základě analýzy rizik rozhodnout, že nebudou provádět výběrové kontroly u produktů, na něž se nevztahují zvláštní obchodní normy.
3. Pokud jsou při kontrolách zjištěny závažné nesrovnalosti, zvýší členské státy četnost kontrol u dotčených obchodníků, produktů, původu či jiných kritérií.
4. Obchodníci kontrolním subjektům poskytnou všechny údaje, které tyto subjekty považují za nezbytné pro organizaci a provedení kontrol shody.
Článek 12
Schválení obchodníci
1. Členské státy mohou povolit obchodníkům, kteří jsou zařazeni do kategorie nejnižšího rizika a poskytují zvláštní záruky dodržování obchodních norem, aby ve fázi odesílání umístili na každé balení štítek, jehož vzor je uveden v příloze II, a/nebo podepsali osvědčení o shodě podle článku 14.
2. Povolení se uděluje na dobu alespoň jednoho roku.
3. Obchodníci, kteří této možnosti využijí:
a)
zaměstnávají pracovníky kontroly, kteří prošli školením schváleným členským státem;
b)
mají vhodné zařízení pro přípravu a obalovou úpravu produktů;
c)
se zaváží k provádění kontroly shody odesílaného zboží a vedou rejstřík o všech provedených kontrolách.
4. Pokud schválený obchodník již nesplňuje požadavky pro povolení, členský stát mu povolení odejme.
5. Aniž je dotčen odstavec 1, mohou schválení obchodníci až do vyčerpání zásob i nadále používat vzory, které byly k 30. červnu 2009 v souladu s nařízením (ES) č. 1580/2007.
Povolení vydaná obchodníkům před 1. červencem 2009 i nadále platí pro období, pro které byla vydána.
Článek 13
Přijetí prohlášení celními orgány
1. Celní orgány mohou přijmout vývozní celní prohlášení a/nebo prohlášení o propuštění do volného oběhu u produktů, na něž se vztahují zvláštní obchodní normy, pouze pokud:
a)
je ke zboží přiloženo osvědčení o shodě nebo
b)
příslušný kontrolní subjekt uvědomil celní orgán, že pro dotčené šarže bylo vydáno osvědčení o shodě, nebo
c)
příslušný kontrolní subjekt informoval celní orgán, že pro dotčené šarže nevydal osvědčení o shodě, protože tyto šarže nemusí být s ohledem na posouzení rizik uvedené v čl. 11 odst. 1 kontrolovány.
Tímto nejsou dotčeny kontroly shody, které členské státy mohou provést podle článku 11.
2. Odstavec 1 platí rovněž pro produkty, na něž se vztahuje všeobecná obchodní norma uvedená v části A přílohy I, a pro produkty uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a), pokud to dotčený členský stát považuje za nutné s ohledem na analýzu rizik uvedenou v čl. 11 odst. 1.
Článek 14
Osvědčení o shodě
1. Osvědčení o shodě (dále jen „osvědčení“) může vydat příslušný orgán pro účely potvrzení, že dotčené produkty splňují příslušnou obchodní normu. Osvědčení používané příslušnými orgány v Unii je stanoveno v příloze III.
Třetí země, na které odkazuje čl. 15 odst. 4, mohou namísto osvědčení vydaných příslušnými orgány v Unii použít vlastní osvědčení za předpokladu, že tato osvědčení obsahují alespoň údaje rovnocenné osvědčení Unie. Komise zpřístupní vzory takových osvědčení třetích zemí způsobem, jenž uzná za vhodný.
2. Osvědčení mohou být vydána buď v tištěné podobě s vlastnoručním podpisem, nebo v ověřené elektronické podobě s elektronickým podpisem.
3. Každé osvědčení je opatřeno razítkem příslušného orgánu a podepsáno osobou k tomu zmocněnou či osobami k tomu zmocněnými.
4. Osvědčení se vydávají alespoň v jednom z úředních jazyků Unie.
5. Na každém osvědčení je uvedeno identifikační pořadové číslo. Příslušný orgán si ponechává jednu kopii každého vydaného osvědčení.
6. Aniž je dotčen odst. 1 první pododstavec, mohou členské státy až do vyčerpání zásob i nadále používat osvědčení, která byla k 30. červnu 2009 v souladu s nařízením (ES) č. 1580/2007.
Oddíl 3
Kontroly shody prováděné třetími zeměmi
Článek 15
Schválení kontrol shody prováděných třetími zeměmi před dovozem do Unie
1. Na žádost třetí země může Komise postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 schválit kontroly shody se zvláštními obchodními normami prováděné touto třetí zemí před dovozem do Unie.
2. Schválení podle odstavce 1 mohou získat třetí země, ve kterých jsou pro produkty vyvážené do Unie dodržovány obchodní normy Unie, nebo alespoň rovnocenné normy.
Ve schválení se uvádí úřední orgán třetí země, který je odpovědný za provádění kontrol podle odstavce 1. Tento orgán je odpovědný za udržování kontaktů s Unií. Ve schválení se rovněž uvádí, které kontrolní subjekty třetí země jsou pověřeny náležitým prováděním kontrol.
Schválení může platit pouze pro produkty pocházející z dotčené třetí země a může být omezeno na některé produkty.
3. Kontrolní subjekty třetí země jsou úředními subjekty nebo subjekty úředně uznanými orgánem uvedeným v odstavci 2, které skýtají dostatečné záruky a mají k dispozici potřebné zaměstnance, vybavení a prostory pro provádění kontrol podle metod uvedených v čl. 17 odst. 1 nebo podle rovnocenných metod.
4. Třetí země, jejichž kontroly shody byly schváleny podle tohoto článku, a dotčené produkty jsou uvedeny v příloze IV.
Komise zpřístupní údaje o dotčených úředních orgánech a kontrolních subjektech způsobem, jenž uzná za vhodný.
Článek 16
Pozastavení schválení kontrol shody
Komise může schválení kontrol shody pozastavit, zjistí-li, že u významné části šarží nebo množství neodpovídá zboží údajům zapsaným v osvědčeních o shodě vydaných kontrolními subjekty třetí země.
Oddíl 4
Kontrolní metody
Článek 17
Kontrolní metody
1. Kontroly shody podle této kapitoly se s výjimkou kontrol v místě maloobchodního prodeje konečnému spotřebiteli provádějí v souladu s kontrolními metodami stanovenými v příloze V, pokud toto nařízení nestanoví jinak.
Pro kontrolu shody v místě maloobchodního prodeje konečnému spotřebiteli stanoví členské státy zvláštní opatření.
2. Zjistí-li se při kontrole, že zboží je v souladu s obchodními normami, může kontrolní subjekt vydat osvědčení o shodě podle přílohy III.
3. Není-li zboží v souladu s normami, vydá kontrolní subjekt protokol o nedodržení norem, určený obchodníkovi nebo jeho zástupci. Zboží, pro které byl vydán protokol o nedodržení norem, se nemůže převážet bez schválení kontrolního subjektu, který tento protokol vydal. Toto schválení může být podmíněno dodržením podmínek stanovených kontrolním subjektem.
Obchodníci se mohou rozhodnout, že uvedou veškeré zboží nebo jeho část do souladu s normami. Zboží uvedené do souladu s normami se nemůže uvést na trh dříve, než se příslušný kontrolní subjekt vhodným způsobem přesvědčí o tom, že zboží bylo skutečně do souladu s normami uvedeno. Teprve poté, co bylo zboží uvedeno do souladu s normami, může kontrolní subjekt v daném případě pro příslušnou šarži nebo její část vydat osvědčení o shodě podle přílohy III.
Jestliže kontrolní subjekt vyhoví obchodníkovi, který chce uvést zboží do souladu s normami v jiném členském státě než ve státě, v němž byla provedena kontrola a zjištěno nedodržení norem, oznámí obchodník příslušnému kontrolnímu subjektu v členském státu určení šarži, která nesplňuje normy. Členský stát, který vydá protokol o nedodržení norem, zašle kopii uvedeného protokolu ostatním dotčeným členským státům, včetně členského státu, do kterého směřuje šarže, jež nesplňuje normy.
Pokud u zboží nelze dosáhnout shody, ani je nelze předat k použití jako krmivo či k průmyslovému zpracování, ani k jinému nepotravinářskému využití, může kontrolní subjekt v případě potřeby požádat obchodníky, aby přijali odpovídající opatření a zajistili, aby dotčené produkty nebyly uvedeny na trh.
Obchodníci poskytnou veškeré informace, jež členské státy pokládají za nezbytné pro účely použití tohoto odstavce.
Oddíl 5
Oznámení
Článek 18
Oznámení
1. Členský stát, v němž je zjištěno, že zásilka z jiného členského státu nesplňuje obchodní normy z důvodu závad nebo zhoršení jakosti, které mohly být zjištěny již v okamžiku balení, oznámí tuto skutečnost neprodleně Komisi a členským státům, kterých by se to mohlo týkat.
2. Členský stát, v němž bylo zamítnuto propuštění do volného oběhu u šarže zboží ze třetí země z důvodu nedodržení obchodních norem, oznámí tuto skutečnost neprodleně Komisi, členským státům, kterých by se to mohlo týkat, a dotčené třetí zemi uvedené v příloze IV.
3. Členské státy oznámí Komisi své předpisy o systémech kontrol a analýzy rizik. Oznámí Komisi veškeré následné změny těchto systémů.
4. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům souhrnné výsledky kontrol provedených ve všech fázích uvádění na trh v daném roce do 30. června následujícího roku.
5. Oznámení podle odstavců 1 až 4 se uskutečňují způsobem, který určí Komise.
HLAVA III
ORGANIZACE PRODUCENTŮ
KAPITOLA I
Požadavky a uznávání
Oddíl 1
Definice
Článek 19
Definice
1. Pro účely této hlavy:
a)
„producentem“ se rozumí zemědělec podle čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007;
b)
„členem“ se rozumí producent nebo družstvo producentů, kteří jsou členem organizace producentů nebo sdružení organizací producentů;
c)
„dceřiným podnikem“ se rozumí společnost, v níž má účast jedna nebo více organizací producentů nebo jejich sdružení a která přispívá k dosažení cílů organizace producentů nebo sdružení organizací producentů;
d)
„nadnárodní organizací producentů“ se rozumí každá organizace, v níž se alespoň jeden z podniků producentů nachází v jiném členském státě než v tom, v němž má daná organizace své sídlo;
e)
„nadnárodním sdružením organizací producentů“ se rozumí každé sdružení organizací producentů, v němž se alespoň jedna ze sdružených organizací nachází v jiném členském státě než v tom, v němž má dané sdružení své sídlo;
f)
„cílem konvergence“ se rozumí cíl akce určené nejméně rozvinutým členským státům a regionům v souladu s právními předpisy Unie, jimiž se řídí Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond a Fond soudržnosti v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013;
g)
„opatřením“ se rozumí:
i)
akce zaměřené na plánování produkce, včetně pořízení stálých aktiv,
ii)
akce zaměřené na zlepšení nebo udržení jakosti produktu, včetně pořízení stálých aktiv,
iii)
akce zaměřené na zlepšení uvádění na trh, včetně pořízení stálých aktiv, a dále propagační a komunikační činnosti mimo ty propagační a komunikační činnosti, jež spadají pod bod vi),
iv)
výzkum a experimentální produkce, včetně pořízení stálých aktiv,
v)
vzdělávací akce mimo ty, které spadají pod bod vi), a akce zaměřené na podporu přístupu k poradenským službám,
vi)
kterýkoli z šesti nástrojů předcházení krizím a jejich řešení vyjmenovaných v čl. 103c odst. 2 prvním pododstavci písm. a) až f) nařízení (ES) č. 1234/2007,
vii)
environmentální opatření uvedená v čl. 103c odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007, včetně pořízení stálých aktiv,
viii)
další akce, včetně pořízení stálých aktiv, mimo ta, která jsou uvedena v bodech i) až iv) a vii) a jež plní jeden nebo více cílů podle čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007;
h)
„akcí“ se rozumí konkrétní činnost nebo nástroj zaměřený na dosažení určitého operativního cíle přispívajícího k jednomu nebo více cílům uvedeným v čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007;
i)
„vedlejším produktem“ se rozumí produkt, který vznikne při přípravě výrobku z ovoce nebo zeleniny a který má pozitivní hospodářskou hodnotu, ale není hlavním zamýšleným výsledkem;
j)
„přípravou“ se rozumí přípravné činnosti, jako je čištění, řezání, zbavování slupek a skořápek, odkrajování a sušení ovoce a zeleniny, aniž by se přepracovávaly na výrobky z ovoce a zeleniny;
k)
„mezioborovým základem“ podle čl. 103d odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 se rozumí jedna či více činností uvedených v čl. 123 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007 schválených členským státem a řízených společně organizací producentů nebo sdružením organizací producentů a nejméně jedním jiným subjektem působícím ve zpracování potravin anebo v distribučním řetězci;
l)
„ukazatelem výchozího stavu“ se rozumí libovolný ukazatel odrážející stav nebo trend existující na začátku programového období, který může poskytnout informace užitečné:
i)
při analýze výchozí situace pro účely stanovení vnitrostátní strategie pro udržitelné operační programy nebo operační program,
ii)
jako referenční údaj, na jehož základě se poměřují výsledky a dopad vnitrostátní strategie nebo operačního programu, nebo
iii)
při interpretaci výsledků a dopadu vnitrostátní strategie nebo operačního programu.
2. Na základě svých vnitrostátních právních a správních systémů členské státy stanoví, které právnické osoby na jejich území musí splňovat článek 125b nařízení (ES) č. 1234/2007. Mohou přijmout doplňující předpisy pro uznávání organizací producentů a v případě potřeby přijmout také ustanovení týkající se jasně vymezených složek právnických osob pro účely uplatňování článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007.
Oddíl 2
Požadavky vztahující se na organizace producentů
Článek 20
Dotčené produkty
1. Členské státy uznají organizace producentů podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007 pro produkt nebo skupinu produktů uvedené v žádosti o uznání, s výhradou všech rozhodnutí přijatých v souladu s čl. 125b odst. 1 písm. c) uvedeného nařízení.
2. Členské státy uznají organizace producentů pro produkt nebo skupinu produktů určené výhradně ke zpracování pouze tehdy, jsou-li organizace producentů schopny zajistit dodávání těchto produktů ke zpracování, a to buď prostřednictvím systému dodavatelských smluv, či jinak.
Článek 21
Minimální počet členů
Při stanovení minimálního počtu členů organizace producentů podle čl. 125b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou členské státy určit, že pokud se organizace žádající o uznání skládá zcela či zčásti z členů, kteří jsou sami právnické osoby či jasně vymezené složky právnických osob složených z producentů, lze minimální počet producentů vypočítat na základě počtu producentů sdružených v rámci těchto jednotlivých právnických osob nebo jasně vymezených složek právnických osob.
Článek 22
Minimální doba členství
1. Minimální doba členství producenta nesmí být kratší než jeden rok.
2. Vystoupení člena z organizace se oznámí organizaci písemně. Členské státy stanoví lhůty pro vystoupení, které nesmějí být delší než šest měsíců, a data, ke kterým vystoupení nabývá účinnosti.
Článek 23
Struktura a činnost organizací producentů
Členské státy zajistí, aby organizace producentů měly k dispozici zaměstnance, infrastrukturu a vybavení nutné ke splnění požadavků uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) a v čl. 125b odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1234/2007 a k zajištění jejich nezbytného fungování, zejména pokud jde o:
a)
znalost produkce jejich členů;
b)
shromažďování, třídění, skladování a balení produkce jejich členů;
c)
obchodní a rozpočtové řízení a
d)
centralizované účetnictví a fakturační systém.
Článek 24
Hodnota nebo objem tržní produkce
1. Pro účely čl. 125b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 se hodnota nebo objem tržní produkce vypočte na stejném základě jako hodnota produkce uvedené na trh podle článků 50 a 51 tohoto nařízení.
2. Pokud jeden nebo více členů organizace producentů nemá pro účely odstavce 1 dostatečné historické údaje o produkci uvedené na trh, může se hodnota tržní produkce vypočítat jako průměrná hodnota z jejich tržní produkce za tři roky, během nichž členové dotčené organizace producentů skutečně produkovali ovoce a zeleninu a které předcházely roku, v němž byla žádost o uznání podána.
Článek 25
Poskytnutí technických prostředků
Pro účely čl. 125b odst. 1 písm. e) nařízení (ES) č. 1234/2007 se v případě organizace producentů, která je uznána pro produkt vyžadující poskytnutí technických prostředků, má za to, že tato organizace producentů splnila svou povinnost, poskytne-li odpovídající úroveň technických prostředků sama, prostřednictvím svých členů, prostřednictvím dceřiného podniku či formou svěření činností vnějším subjektům.
Článek 26
Hlavní činnost organizací producentů
1. Hlavní činnost organizace producentů se týká koncentrace nabídky a uvádění produktů, které vyprodukují její členové a pro které je uznána, na trh.
2. Organizace producentů může prodávat produkty pocházející od producentů, kteří nejsou jejími členy ani členy sdružení organizací producentů, pokud je pro uvedené produkty uznána a pokud je hospodářská hodnota této činnosti nižší než hodnota její produkce uvedené na trh vypočtená podle článku 50.
3. Za součást činnosti organizace producentů se nepovažuje uvedení na trh u ovoce a zeleniny, které byly přímo koupeny od jiné organizace producentů, a u produktů, pro které není organizace producentů uznána.
4. V případě uplatnění čl. 50 odst. 9 platí odstavec 3 tohoto článku od 1. ledna 2012 obdobně pro dotčené dceřiné podniky.
Článek 27
Svěření činnosti vnějším subjektům
1. K činnostem, jejichž svěření vnějším subjektům mohou členské státy povolit podle článku 125d nařízení (ES) č. 1234/2007, může patřit mimo jiné shromažďování, skladování, balení a uvádění produkce členů organizace producentů na trh.
2. Svěřením některé z činností organizace producentů vnějším subjektům se rozumí, že organizace producentů uzavře obchodní dohodu o zajišťování dotčené činnosti s jiným subjektem, včetně jednoho nebo několika svých členů nebo dceřiného podniku. Organizace producentů však zůstává nadále odpovědná za provádění takové činnosti i za celkovou kontrolu řízení a dohled nad obchodní dohodou o zajišťování uvedené činnosti.
Článek 28
Nadnárodní organizace producentů
1. Sídlo nadnárodní organizace producentů je zřízeno v členském státě, v němž má daná organizace producentů významné podniky či významný počet členů nebo v němž dosahuje významné úrovně produkce uváděné na trh.
2. Členský stát, v němž se nachází sídlo nadnárodní organizace producentů, odpovídá za:
a)
uznání nadnárodní organizace producentů;
b)
schválení operačního programu nadnárodní organizace producentů;
c)
navázání nezbytné správní spolupráce s ostatními členskými státy, v nichž se nacházejí členové, pokud jde o dodržování podmínek uznání a systém kontrol a sankcí. Tyto ostatní členské státy jsou povinny poskytnout členskému státu, ve kterém je umístěno sídlo, v přiměřené lhůtě veškerou nezbytnou pomoc; a
d)
poskytnutí veškeré příslušné dokumentace na vyžádání jiných členských států, a to včetně všech platných právních předpisů, ostatním členským státům, v nichž se nacházejí členové, v překladu do úředního jazyka žádajících členských států.
Článek 29
Fúze organizací producentů
1. Pokud dojde k fúzi organizací producentů, nahradí organizace producentů vzniklá fúzí organizace, které fúzi provedly. Nový subjekt převezme práva a povinnosti organizací producentů, které provedly fúzi.
Subjekt vzniklý fúzí může pokračovat v souběžném a odděleném provádění programů až do 1. ledna roku následujícího po fúzi nebo operační programy od okamžiku fúze sloučit. Operační programy se slučují v souladu s články 66 a 67.
2. Odchylně od odst. 1 druhého pododstavce mohou členské státy povolit organizacím producentů, které o to požádají na základě řádně opodstatněných důvodů, aby nadále prováděly oddělené operační programy souběžně až do jejich přirozeného ukončení.
Článek 30
Členové, kteří nejsou producenty
1. Členské státy mohou stanovit, zda a za jakých podmínek může být přijata za člena organizace producentů fyzická osoba nebo právnická osoba, která není producentem.
2. Při stanovení podmínek uvedených v odstavci 1 členské státy zajistí především soulad s čl. 122 prvním pododstavcem písm. a) bodem iii) a čl. 125a odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Fyzické nebo právnické osoby uvedené v odstavci 1:
a)
nejsou brány v úvahu pro účely kritérií pro uznání;
b)
nevyužívají přímo opatření financovaná Unií.
Členské státy mohou omezit nebo zrušit právo fyzických nebo právnických osob hlasovat o rozhodnutích týkajících se provozních fondů, a to v souladu s podmínkami uvedenými v odstavci 2.
Článek 31
Demokratická kontrola organizací producentů
1. Členské státy přijmou všechna opatření, která považují za nezbytná k tomu, aby se předešlo jakémukoliv zneužití pravomoci nebo vlivu jedním nebo více členy při řízení a fungování organizace producentů, včetně hlasovacích práv.
2. Pokud je organizace producentů jasně vymezenou složkou právnické osoby, mohou členské státy přijmout opatření a omezit či zrušit pravomoci uvedené právnické osoby, pokud jde o změnu, schvalování nebo zamítání rozhodnutí organizace producentů.
Oddíl 3
Sdružení organizací producentů
Článek 32
Pravidla pro organizace producentů platná pro sdružení organizací producentů
Článek 22, čl. 26 odst. 3, články 27 a 31 se použijí obdobně na sdružení organizací producentů. Pokud sdružení organizací producentů provádí prodejní činnost, použije se obdobně čl. 26 odst. 2.
Článek 33
Uznání sdružení organizací producentů
1. Členské státy mohou uznat sdružení organizací producentů podle článku 125c nařízení (ES) č. 1234/2007 pouze pro činnost nebo činnosti týkající se produktu nebo skupiny produktů uvedených v žádosti o uznání.
2. Sdružení organizací producentů může být uznáno podle článku 125c nařízení (ES) č. 1234/2007 a může vykonávat libovolné činnosti organizace producentů i tehdy, jestliže v uvádění dotčených produktů na trh pokračují jeho členové.
Článek 34
Členové sdružení organizací producentů, kteří nejsou organizacemi producentů
1. Členské státy mohou stanovit, zda a za jakých podmínek může být přijata za člena sdružení organizací producentů fyzická nebo právnická osoba, která není uznanou organizací producentů.
2. Členové uznaného sdružení organizací producentů, kteří nejsou uznanými organizacemi producentů:
a)
nejsou bráni v úvahu pro účely kritérií pro uznání;
b)
nevyužívají přímo opatření financovaná Unií.
Členské státy mohou povolit, omezit nebo zrušit právo těchto členů hlasovat o rozhodnutích týkajících se operačních programů.
Článek 35
Nadnárodní sdružení organizací producentů
1. Sídlo nadnárodního sdružení organizací producentů se zřizuje v členském státě, v němž má dotčené sdružení významný počet členských organizací nebo v němž členské organizace dosahují významné úrovně produkce uváděné na trh.
2. Členský stát, v němž se nachází sídlo nadnárodního sdružení organizací producentů, zodpovídá za:
a)
uznání sdružení;
b)
v případě potřeby za schválení operačního programu nadnárodního sdružení;
c)
navázání nezbytné správní spolupráce s ostatními členskými státy, v nichž se nacházejí sdružené organizace, pokud jde o dodržování podmínek uznání a systém kontrol a sankcí. Tyto ostatní členské státy jsou povinny poskytnout členskému státu, ve kterém je umístěno sídlo, veškerou nezbytnou pomoc; a
d)
poskytnutí veškeré příslušné dokumentace na vyžádání jiných členských států, a to včetně všech platných právních předpisů, ostatním členským státům, v nichž se nacházejí členové, v překladu do úředního jazyka žádajících členských států.
Oddíl 4
Seskupení producentů
Článek 36
Předkládání plánů uznání
1. Právnická osoba nebo jasně vymezená složka právnické osoby předloží příslušnému orgánu členského státu, ve kterém má právnická osoba své sídlo, plán uznání uvedený v čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Členské státy stanoví:
a)
minimální kritéria, která musí právnická osoba či jasně vymezená složka právnické osoby splnit, aby mohla předložit plán uznání;
b)
pravidla pro vypracování, obsah a provádění plánů uznání;
c)
období, v němž má dřívější člen organizace producentů zakázáno vstoupit do seskupení producentů poté, co opustil tuto organizaci producentů v souvislosti s produkty, pro něž byla organizace producentů uznána, a
d)
správní postupy schvalování, monitorování a plnění plánů uznání.
Článek 37
Obsah plánů uznání
Návrh plánu uznání obsahuje alespoň:
a)
popis počáteční situace, zejména pokud jde o počet členů producentů, s uvedením podrobných údajů o členech, produkci, včetně hodnoty produkce uváděné na trh, uvádění na trh a infrastruktuře, kterou má seskupení producentů k dispozici, včetně infrastruktury ve vlastnictví jednotlivých členů seskupení producentů;
b)
návrh data zahájení provádění plánu a jeho trvání, které nesmí přesáhnout pět let, a
c)
činnosti a investice, které je třeba provést v zájmu dosažení uznání.
Článek 38
Schvalování plánů uznání
1. Příslušný orgán členského státu rozhodne o návrhu plánu uznání do tří měsíců od obdržení plánu a veškeré podkladové dokumentace. Členské státy mohou stanovit kratší lhůtu.
2. Členské státy mohou přijmout doplňující pravidla týkající se způsobilosti operací a výdajů v rámci plánů uznání, včetně pravidel týkajících se způsobilosti investic, která musí seskupení producentů dodržet, aby splnilo kritéria potřebná pro uznání za organizaci producentů podle čl. 125b odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Po kontrolách shody uvedených v článku 111 příslušný orgán členského státu v případě potřeby:
a)
přijme plán a udělí předběžné uznání;
b)
vyžádá si změny plánu;
c)
zamítne plán.
Plán může být v případě potřeby přijat až poté, co do něj budou zapracovány změny požadované podle písmena b).
Příslušný orgán členského státu o svém rozhodnutí vyrozumí právnickou osobu nebo jasně vymezenou složku právnické osoby.
Článek 39
Provádění plánů uznání
1. Plán uznání se provádí v ročních obdobích počínajících 1. lednem. Členské státy mohou seskupením producentů povolit, aby tato roční období rozčlenila do půlročních období.
Pro první rok provádění v souladu s navrženým datem podle čl. 37 písm. b) začíná plán uznání:
a)
dne 1. ledna následujícího po datu přijetí plánu příslušným orgánem členského státu; nebo
b)
první kalendářní den po datu jeho přijetí.
První rok provádění plánu uznání končí v každém případě dne 31. prosince téhož roku.
2. Členské státy stanoví podmínky, za nichž mohou seskupení producentů požádat během provádění plánů o jejich změnu. K těmto žádostem musí být přiložena veškerá nezbytná podkladová dokumentace.
Členské státy stanoví podmínky, za jakých mohou být plány uznání změněny během ročního nebo půlročního období bez předchozího souhlasu příslušného orgánu členského státu. Tyto změny jsou způsobilé pro podporu pouze v případě, že je skupina producentů neprodleně sdělí příslušnému orgánu členského státu.
3. Příslušný orgán členského státu rozhodne o změnách plánů do tří měsíců od obdržení žádosti o změnu a po zvážení předložených důvodů. Pokud rozhodnutí o žádosti o změny nebylo přijato v uvedené lhůtě, považuje se dotčená žádost za zamítnutou. Členské státy mohou stanovit kratší lhůtu.
Článek 40
Žádosti o uznání za organizaci producentů
1. Seskupení producentů provádějící plán uznání může kdykoli předložit žádost o uznání podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007. Tyto žádosti se v každém případě předkládají před koncem přechodného období podle čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Ode dne podání uvedené žádosti může dotčené seskupení předložit návrh operačního programu podle článku 63.
Článek 41
Hlavní činnosti seskupení producentů
1. Hlavní činnost seskupení producentů se týká koncentrace nabídky a uvádění produktů, které vyprodukují jeho členové a pro které je předběžně uznáno, na trh.
2. Seskupení producentů může prodávat produkty pocházející od producentů, kteří nejsou členy seskupení, pokud je pro uvedené produkty uznáno a pokud je hospodářská hodnota této činnosti nižší než hodnota produkce uvedené na trh pocházející od vlastních členů seskupení a členů jiných skupin producentů.
Článek 42
Hodnota produkce uvedené na trh
1. Ustanovení čl. 50 odst. 1 až 4 a odst. 7 a čl. 50 odst. 6 první věty se použijí obdobně na seskupení producentů.
2. Pokud dojde ke snížení hodnoty produkce uvedené na trh nejméně o 35 % z důvodů, které jsou členskému státu náležitě zdůvodněné, za něž seskupení producentů nenese odpovědnost a jimž nemohlo zabránit, vychází se z toho, že celková hodnota produkce uvedené na trh činí 65 % celkové hodnoty ověřené členským státem a deklarované v předchozí žádosti nebo žádostech o podporu s platností pro poslední předchozí roční období, a pokud žádost neexistuje, pak hodnoty deklarované prvotně ve schváleném plánu uznání.
3. Hodnota produkce uvedené na trh se vypočte v souladu s právními předpisy platnými pro období, na něž se o podporu žádá.
Článek 43
Financování plánů uznání
1. Sazby podpory podle čl. 103a odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 se sníží o polovinu, pokud jde o produkci uvedenou na trh, jejíž hodnota převyšuje 1 000 000 EUR.
2. Podpora podle čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007 nesmí u žádného seskupení producentů překročit roční strop ve výši 1 000 000 EUR.
3. Podpora uvedená v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vyplácí:
a)
v ročních nebo půlročních splátkách na konci každého ročního nebo půlročního období provádění plánu uznání nebo
b)
ve splátkách pokrývajících část ročního období, jestliže je plán zahájen během ročního období nebo jestliže k uznání podle článku 125b nařízení (ES) č. 1234/2007 dojde před koncem ročního období. V takovém případě se úměrně sníží strop uvedený v odstavci 2 tohoto článku.
Pokud to vyžadují kontroly, členské státy mohou k výpočtu splátek použít jako základ produkci uvedenou na trh odpovídající jinému období nežli období, za něž je splátka vyplácena. Rozdíl mezi obdobími musí být kratší než délka skutečného daného období.
4. Směnným kurzem platným pro částky uvedené v odstavcích 1 a 2 je směnný kurz naposledy zveřejněný Evropskou centrální bankou před prvním dnem období, za něž se předmětná podpora poskytuje.
Článek 44
Podpora na investice vyžadované pro uznání
Investice související s prováděním plánů uznání podle čl. 37 písm. c) tohoto nařízení, na které se poskytuje podpora podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, se financují poměrně k jejich využití pro produkty členů seskupení producentů, jimž se uděluje předběžné uznání.
Z podpory Unie jsou vyloučeny investice, které mohou narušit hospodářskou soutěž v ostatních hospodářských činnostech seskupení producentů.
Článek 45
Žádost o podporu
1. Seskupení producentů podává jedinou žádost o podporu podle čl. 103a odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1234/2007 během tří měsíců od konce každého ročního nebo půlročního období podle čl. 43 odst. 3 tohoto nařízení. Žádost obsahuje prohlášení o hodnotě produkce uvedené na trh pro období, na něž se o podporu žádá.
2. Žádosti o podporu na půlroční období mohou být předkládány pouze tehdy, je-li plán uznání členěn do půlročních období podle čl. 39 odst. 1. Všechny žádosti o podporu musí být provázeny písemným prohlášením seskupení producentů, že seskupení producentů:
a)
dodržuje a bude dodržovat nařízení (ES) č. 1234/2007, jakož i toto nařízení, a
b)
přímo ani nepřímo nevyužívalo, nevyužívá a nebude využívat dvojího financování z prostředků Unie a členských států pro akce prováděné v rámci jeho plánu uznání, na které se podle tohoto nařízení poskytuje financování ze zdrojů Unie.
3. Členské státy stanoví lhůtu pro vyplacení podpory, která v žádném případě nesmí přesahovat období šesti měsíců od přijetí žádosti.
Článek 46
Způsobilost
Členské státy vyhodnocují způsobilost seskupení producentů pro podporu podle tohoto nařízení, aby zjistily, zda je poskytnutí podpory náležitě odůvodněné, a přihlížejí při tom k podmínkám a datu všech dřívějších podpor z veřejných prostředků poskytnutých organizacím nebo seskupením producentů, z nichž členové dotčeného seskupení producentů pocházejí, jakož i ke všem pohybům členů mezi organizacemi producentů a seskupeními producentů.
Článek 47
Finanční účast Unie
1. Účast Unie na financování podpory podle čl. 103a odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007 činí:
a)
75 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
50 % v jiných oblastech.
Zbytek podpory vyplatí v paušální výši členský stát. U žádosti o podporu není nutno prokazovat použití podpory.
2. Účast Unie na financování podpory podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, vyjádřená jako kapitálový příspěvek nebo ekvivalent kapitálového příspěvku, činí nejvýše tento procentní podíl způsobilých nákladů na investice:
a)
50 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
30 % v jiných oblastech.
Dotčené členské státy se zavážou, že se budou na způsobilých investičních nákladech podílet nejméně pěti procenty.
Finanční účast příjemců podpory na způsobilých investičních nákladech činí alespoň:
a)
25 % v oblastech způsobilých v souladu s cílem konvergence a
b)
45 % v jiných oblastech.
Článek 48
Fúze
1. Podpora stanovená v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být poskytnuta nebo nadále poskytována seskupením producentů, kterým bylo uděleno předběžné uznání a která vznikla fúzí dvou nebo více seskupení producentů, jimž bylo uděleno předběžné uznání.
2. Pro výpočet výše podpory splatné podle odstavce 1 nahradí seskupení producentů vzniklé fúzí seskupení producentů, která fúzi provedla.
3. Jestliže fúzi provedou dvě a více seskupení producentů, převezme nový subjekt práva a povinnosti toho seskupení producentů, kterému bylo předběžné uznání uděleno jako prvnímu.
4. Jestliže seskupení producentů, jemuž bylo uděleno předběžné uznání, provede fúzi s uznanou organizací producentů, není výsledný subjekt nadále způsobilý ani pro předběžné uznání za seskupení producentů, ani pro podporu podle čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Výsledný subjekt je nadále posuzován jako uznaná organizace producentů, pokud splňuje platné požadavky. V nezbytných případech požádá organizace producentů o změnu svého operačního programu a k tomuto účelu se obdobně použije článek 29.
Akce provedené seskupeními producentů před takovouto fúzí však zůstávají způsobilé podle podmínek uvedených v plánu uznání.
Článek 49
Důsledky uznání
1. Poskytování podpory stanovené v čl. 103a odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 je ukončeno, jakmile je uděleno uznání.
2. Při předkládání operačního programu podle tohoto nařízení zajistí dotčený členský stát, aby nedocházelo ke dvojímu financování opatření stanovených v plánu uznání.
3. Investice, na které může být poskytnuta podpora, nebo náklady podle čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007 mohou být převedeny do operačních programů, pokud jsou v souladu s požadavky tohoto nařízení.
4. Členské státy stanoví období počínající po provedení plánu uznání, během něhož musí seskupení producentů dosáhnout uznání jakožto organizace producentů. Toto období nesmí přesáhnout čtyři měsíce.
KAPITOLA II
Provozní fondy a operační programy
Oddíl 1
Hodnota produkce uvedené na trh
Článek 50
Základ výpočtu
1. Hodnota produkce uvedené na trh organizací producentů se vypočítá na základě produkce organizace producentů samé a jejích členů a zahrnuje pouze produkci ovoce a zeleniny, pro které je organizace producentů uznána. Hodnota produkce uvedené na trh může zahrnovat ovoce a zeleninu, které nemusí splňovat obchodní normy, pokud se uvedené normy podle článku 4 neuplatňují.
2. Hodnota produkce uvedené na trh zahrnuje produkci členů, kteří z organizace producentů vystupují nebo do ní vstupují. Členské státy stanoví podmínky k zamezení dvojího započítávání.
3. Hodnota produkce uvedené na trh nezahrnuje hodnotu výrobků z ovoce a zeleniny nebo jiných produktů, které nepatří do odvětví ovoce a zeleniny.
Hodnota produkce ovoce a zeleniny uváděných na trh a určených ke zpracování, které byly přepracovány na některý z výrobků z ovoce a zeleniny uvedených v příloze I části X nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo na jakýkoli jiný výrobek uvedený v tomto článku a popsaný dále v příloze VI tohoto nařízení, ať už přepracování provedla organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo producenti, kteří jsou jejich členy, či jejich dceřiné podniky uvedené v odstavci 9 tohoto článku, ať už sami, nebo formou svěření činností vnějším subjektům, se však vypočítá jako paušální sazba v procentech z fakturované hodnoty takových zpracovaných produktů. Tato paušální sazba činí:
a)
53 % pro ovocné šťávy;
b)
73 % pro koncentrované šťávy;
c)
77 % pro rajčatové koncentráty;
d)
62 % pro zmrazené ovoce a zeleninu;
e)
48 % pro konzervované ovoce a zeleninu;
f)
70 % pro konzervované houby rodu Agaricus (žampiony);
g)
81 % pro ovoce prozatímně konzervované ve slané vodě;
h)
81 % pro sušené ovoce;
i)
27 % pro jiné výrobky z ovoce a zeleniny;
j)
12 % pro zpracované aromatické byliny;
k)
41 % pro mletou papriku.
4. Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby do hodnoty produkce uvedené na trh zahrnuly hodnotu vedlejších produktů.
5. Hodnota produkce uvedené na trh zahrnuje hodnotu produktů stažených z trhu, s nimiž se naloží v souladu s ustanoveními čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, odhadem stanovenou ve výši průměrné ceny těchto produktů uvedených na trh organizací producentů v předchozím referenčním období.
6. Do hodnoty produkce uvedené na trh se započte pouze produkce organizace producentů nebo jejích členů, kterou na trh uvedla tato organizace. Produkce členů organizace producentů uvedená na trh jinou organizací producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, podle čl. 125a odst. 2 písm. b) a c) nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 se započte do hodnoty produkce uvedené na trh u této druhé organizace producentů.
7. Produkce ovoce a zeleniny uvedená na trh se ve fázi „z organizace producentů“ fakturuje v případě potřeby jako produkt uvedený v příloze I části IX nařízení (ES) č. 1234/2007, který je připravený a balený, bez:
a)
DPH;
b)
nákladů na vnitřní dopravu, pokud je vzdálenost mezi místem sběrny a balírny organizace producentů a distribučním místem organizace producentů značná. Členské státy stanoví, o kolik se sníží fakturovaná hodnota produktů fakturovaných v různých fázích dodání nebo přepravy, a ve své vnitrostátní strategii řádně zdůvodní, jaká vzdálenost se rozumí pod pojmem „značná“.
8. Hodnota produkce uvedené na trh může být rovněž vypočítána ve fázi „ze sdružení organizace producentů“, a to na stejném základě jako v odstavci 7.
9. Hodnotu produkce uvedené na trh je také možno vypočítat ve fázi „po opuštění dceřiného podniku“ na tomtéž základě jako v odstavci 7, pokud alespoň 90 % kapitálu dceřiného podniku vlastní:
a)
jedna nebo více organizací producentů nebo sdružení organizací producentů a/nebo
b)
s výhradou schválení členským státem, členové organizací producentů nebo sdružení organizací producentů, přispívá-li tato skutečnost k dosažení cílů uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) a v čl. 125b odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.
10. V případě svěření činnosti vnějším subjektům se hodnota produkce uvedené na trh vypočítává ve fázi „z organizace producentů“ a zahrnuje přidanou hospodářskou hodnotu činnosti, kterou svěřila producentská organizace svým členům, třetím stranám nebo jinému dceřinému podniku, než který je uveden v odstavci 9.
11. Jestliže dojde ke snížení produkce v důsledku klimatického jevu, chorob rostlin nebo zvířat či napadení škůdci, veškerá pojistná plnění obdržená z těchto důvodů v rámci opatření pro pojištění úrody podle kapitoly III oddílu 6 nebo rovnocenných opatření řízených organizací producentů mohou být zahrnuta do hodnoty produkce uvedené na trh.
Článek 51
Referenční období
1. Roční strop podpory uvedený v čl. 103d odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vypočítává každý rok na základě hodnoty produkce uvedené na trh během referenčního období dvanácti měsíců, které stanoví členské státy.
2. Referenční období stanoví členské státy pro každou organizaci producentů jako:
a)
dvanáctiměsíční období začínající nejdříve 1. ledna tři roky před rokem, na který se žádá o podporu, a končící nejpozději 31. prosince roku předcházejícího před rokem, na který se žádá o podporu, nebo
b)
průměrnou hodnotu tří po sobě následujících dvanáctiměsíčních období začínajících nejdříve 1. ledna pět let před rokem, na který se žádá o podporu, a končících nejpozději 31. prosince roku předcházejícího před rokem, na který se žádá o podporu.
3. Toto dvanáctiměsíční období je účetním obdobím dotčené organizace producentů.
Metodika pro stanovování referenčního období se během operačního programu nemění, vyjma řádně odůvodněných situací.
4. Pokud dojde ke snížení hodnoty produktu nejméně o 35 % z důvodů, za něž organizace producentů nenese odpovědnost a jimž nemohla zabránit, vychází se z toho, že hodnota produkce uvedené na trh činí u tohoto produktu 65 % hodnoty v předcházejícím referenčním období.
Organizace producentů objasní příslušnému orgánu členského státu důvody podle prvního pododstavce.
5. Pokud nedávno uznané organizace producentů nemají dostatečné historické údaje o produkci uvedené na trh pro účely odstavce 2, za hodnotu produkce uvedené na trh se může považovat tržní hodnota produkce, kterou uvedla organizace producentů za účelem svého uznání.
První pododstavec se použije obdobně na nové členy organizace producentů, kteří vstupují do organizace poprvé.
6. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro shromáždění informací o hodnotě produkce uvedené na trh organizacemi producentů, které nepředložily operační programy.
7. Odchylně od odstavců 1 a 6 se hodnota produkce uvedené na trh za referenční období vypočte v souladu s právními předpisy platnými v daném referenčním období.
V případě operačních programů schválených do 20. ledna 2010 se však hodnota produkce uvedené na trh do roku 2007 vypočítá na základě právních předpisů platných v referenčním období, zatímco hodnota produkce uvedené na trh od roku 2008 se vypočítá na základě právních předpisů platných v roce 2008.
V případě operačních programů schválených po 20. lednu 2010 se hodnota produkce uvedené na trh od roku 2008 vypočítá na základě právních předpisů platných v době, kdy byl operační program schválen.
Oddíl 2
Provozní fondy
Článek 52
Řídící činnosti
Členské státy zajistí, aby provozní fondy byly řízeny takovým způsobem, aby externí auditoři mohli každoročně zjistit a kontrolovat jejich výdaje a příjmy a udělovat osvědčení o výdajích a příjmech.
Článek 53
Financování provozních fondů
1. Finanční příspěvky do provozního fondu podle čl. 103b odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 určuje organizace producentů.
2. Všichni producenti mají možnost využívat provozní fond a všichni producenti mají možnost podílet se demokraticky na rozhodnutích o využívání provozního fondu organizace producentů a o finančních příspěvcích do provozního fondu.
Článek 54
Oznamování odhadované výše příspěvku
1. Organizace producentů oznámí svému členskému státu nejpozději do 15. září odhadovanou výši příspěvku Unie, příspěvku svých členů a organizace producentů samé do provozních fondů na následující rok spolu s operačními programy nebo žádostmi o schválení jejich změn.
Členské státy mohou stanovit pozdější datum než 15. září.
2. Výpočet odhadované výše příspěvku do provozních fondů se zakládá na operačních programech a hodnotě produkce uvedené na trh. Výpočet se rozdělí na výdaje na opatření na předcházení krizím a jejich řešení a na ostatní opatření.
Oddíl 3
Operační programy
Článek 55
Vnitrostátní strategie
1. Celková struktura a obsah vnitrostátní strategie podle čl. 103f odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stanoví v souladu s pokyny podle přílohy VII. Strategie může obsahovat i regionální prvky.
Vnitrostátní strategie zohledňuje všechna rozhodnutí přijatá a ustanovení schválená členskými státy podle části II hlavy II kapitoly II oddílů I a Ia nařízení (ES) č. 1234/2007 a této hlavy.
2. Vnitrostátní strategie, včetně začlenění vnitrostátního rámce podle čl. 103f odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, se stanoví před tím, než se v daném roce předloží návrhy operačních programů. Vnitrostátní rámec se začlení po jeho předložení Komisi a po jeho případné změně v souladu s čl. 103f odst. 1 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Součástí postupu vypracování vnitrostátní strategie je analýza výchozí situace, za jejíž provedení odpovídá členský stát. Při analýze se zjišťují a vyhodnocují potřeby, jež je nutno splnit, třídí potřeby z hlediska priority, určují cíle stanovené operačními programy ke splnění těchto prioritních potřeb, očekávané výsledky a kvantifikované cíle, jichž je třeba dosáhnout ve vztahu k výchozí situaci, a stanovují se nejvhodnější nástroje a akce pro dosahování těchto cílů.
4. Členské státy rovněž zajistí sledování a hodnocení vnitrostátní strategie a jejího provádění prostřednictvím operačních programů.
Vnitrostátní strategii lze pozměňovat, a to zejména na základě sledování a hodnocení. Tyto změny se provádějí před předložením návrhu operačních programů na daný rok.
5. Členské státy ve vnitrostátní strategii stanoví maximální procentní podíly z fondu, které lze vynaložit na jednotlivá opatření nebo druh akce či výdaje, aby tak byla zajištěna přiměřená rovnováha mezi různými opatřeními.
Článek 56
Vnitrostátní rámec pro environmentální opatření
1. Kromě předložení navrhovaného rámce podle čl. 103f odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 oznámí členské státy Komisi rovněž všechny změny vnitrostátního rámce, provedené postupem stanoveným v uvedeném pododstavci. Komise zpřístupní vnitrostátní rámec ostatním členským státům způsobem, jenž uzná za vhodný.
2. Vnitrostátní rámec uvádí v samostatném oddíle obecné požadavky na doplňkovost, soudržnost a soulad, které musí environmentální opatření vybraná v rámci operačního programu splňovat v souladu s čl. 103f odst. 1 prvním pododstavcem druhou větou nařízení (ES) č. 1234/2007. Komise poskytne členským státům vzor tohoto oddílu.
Vnitrostátní rámec stanoví také neúplný seznam environmentálních opatření a s nimi souvisejících podmínek použitelných v daném členském státě pro účely čl. 103c odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007. U každého environmentálního opatření se ve vnitrostátním rámci uvede:
a)
odůvodnění akce na základě jejího dopadu na životní prostředí a
b)
konkrétní závazek nebo závazky z akce plynoucí.
3. Environmentální opatření podobná agroenvironmentálním závazkům podporovaným v rámci programu rozvoje venkova mají stejnou délku trvání jako uvedené závazky. Pokračují v následném operačním programu, pokud by doba trvání podobných agroenvironmentálních závazků byla delší než doba trvání původního operačního programu. Členské státy však mohou povolit kratší dobu trvání environmentálních opatření, nebo v řádně odůvodněných případech dokonce jejich zastavení, a to zejména na základě výsledků hodnocení v polovině období podle čl. 126 odst. 3 tohoto nařízení.
Vnitrostátní rámec obsahuje dobu trvání akcí podle prvního pododstavce a v případě potřeby povinnost pokračovat v akci v rámci následného operačního programu.
Článek 57
Doplňková pravidla členských států
Členské státy mohou přijmout pravidla doplňující nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení, která se budou týkat způsobilosti opatření, akcí nebo výdajů v rámci operačních programů.
Článek 58
Vztah k programům rozvoje venkova
1. S výhradou odstavce 2 nelze akcím, na které se vztahují opatření stanovená tímto nařízením, udělit podporu v rámci programu nebo programů rozvoje venkova členských států schválených podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (9).
2. Pokud je opatřením potenciálně způsobilým podle tohoto nařízení výjimečně udělena podpora v souladu s čl. 5 odst. 6 nařízení (ES) č. 1698/2005, členské státy zajistí, aby příjemce mohl podporu na danou akci obdržet pouze v rámci jednoho režimu.
K tomuto účelu členské státy při začlenění opatření obsahujících takové výjimky do svých programů rozvoje venkova zajistí, aby vnitrostátní strategie podle článku 55 tohoto nařízení obsahovala kritéria a správní pravidla, která budou uplatňovat v programech rozvoje venkova.
3. V případě potřeby a aniž jsou dotčena ustanovení čl. 103a odst. 3, čl. 103d odst. 1 a 3 a článku 103e nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 47 tohoto nařízení, nepřekročí výše podpory pro opatření, na která se vztahuje toto opatření, výši použitelnou pro opatření v rámci programu rozvoje venkova.
4. Podpora pro environmentální opatření, vyjma pořízení stálých aktiv, je omezena na maximální částky stanovené v příloze I nařízení (ES) č. 1698/2005 pro agroenvironmentální platby. Tyto částky mohou být ve výjimečných případech zvýšeny, přičemž se zohlední zvláštní okolnosti, které je třeba zdůvodnit ve vnitrostátní strategii podle článku 55 tohoto nařízení a v operačních programech organizací producentů. Částky na environmentální opatření mohou být rovněž zvýšeny v zájmu podpory operací souvisejících s prioritami uvedenými v článku 16a nařízení (ES) č. 1698/2005.
5. Odstavec 4 se nepoužije na environmentální opatření, která se netýkají přímo ani nepřímo konkrétního pozemku.
Článek 59
Obsah operačních programů
Operační programy obsahují:
a)
popis výchozí situace, založený podle potřeby na společných ukazatelích výchozího stavu uvedených v příloze VIII;
b)
cíle programu se zřetelem na prognózy produkce a odbytu a vysvětlení, jak program přispívá k vnitrostátní strategii, a potvrzení, že je v souladu s vnitrostátní strategií, včetně jeho vyváženosti z hlediska činností. Charakteristika cílů odkazuje na cíle definované ve vnitrostátní strategii a vyznačuje měřitelné cíle, aby se usnadnilo sledování postupně dosahovaného pokroku při provádění programu;
c)
podrobný popis opatření, včetně opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, který obsahuje jednotlivé akce a prostředky k dosažení uvedených cílů v jednotlivých letech provádění programu. V popisu musí být uvedeno, do jaké míry:
i)
různá opatření doplňují jiná opatření a jsou s nimi v souladu, včetně opatření financovaných nebo způsobilých pro podporu z jiných fondů Unie, zvláště pro podporu rozvoje venkova. V tomto ohledu se podle potřeby rovněž uvede zvláštní odkaz na opatření prováděná v rámci předchozích operačních programů,
ii)
z různých opatření neplyne žádné riziko dvojího financování z fondů Unie;
d)
dobu trvání programu a
e)
tato finanční hlediska:
i)
metodu výpočtu a výši finančních příspěvků,
ii)
postup při financování provozního fondu,
iii)
informace nutné k odůvodnění rozdílů ve výši příspěvků a
iv)
rozpočet a časový rozvrh pro vykonávání činností pro každý rok provádění programu.
Článek 60
Způsobilost akcí v rámci operačních programů
1. Operační programy nezahrnují akce ani výdaje uvedené na seznamu v příloze IX.
2. Výdaje v rámci operačních programů způsobilé pro podporu jsou omezeny na skutečně vzniklé náklady. Členské státy však mohou namísto toho předem a řádně odůvodněným způsobem stanovit standardní paušální sazby v těchto případech:
a)
pokud jsou tyto standardní paušální sazby uvedeny v příloze IX;
b)
u dodatečných vnějších dopravních nákladů na kilometr, porovnaných s náklady na kamionovou dopravu, vzniklých při použití železniční nebo lodní dopravy jako součást opatření ochrany životního prostředí a
c)
u dodatečných nákladů a ušlého příjmu v důsledku environmentálních opatření, vypočtených v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (10).
Členské státy přezkoumají tyto sazby nejméně jednou za pět let.
3. Aby akce mohla být způsobilá, musí se u více než 50 % produktů (podle hodnoty), na které se akce vztahuje, jednat o produkty, pro něž je organizace producentů uznána. Aby mohly být do těchto 50 % započítány, musí tyto produkty pocházet od členů organizace producentů nebo od členů jiné organizace producentů či sdružení organizací producentů. Článek 50 se použije obdobně pro výpočet hodnoty.
4. Pro environmentální opatření platí tato pravidla:
a)
různá environmentální opatření lze kombinovat za předpokladu, že se navzájem doplňují a jsou navzájem slučitelná. V případě takové kombinace je při stanovení výše podpory zohledněn konkrétní ušlý příjem a dodatečné náklady vzniklé v důsledku této kombinace;
b)
závazky týkající se omezení používání hnojiv, přípravků na ochranu rostlin nebo jiných prostředků mohou být přijaty pouze tehdy, pokud mohou být tato omezení posouzena takovým způsobem, který poskytne dostatečnou záruku ohledně dodržení uvedených závazků;
c)
akce spojené s nakládáním s obaly šetrným k životnímu prostředí musí být řádně odůvodněny a musí překračovat požadavky stanovené členským státem v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES (11).
Členské státy stanoví ve vnitrostátních strategiích podle článku 55 tohoto nařízení maximální procentní podíl ročních výdajů v rámci operačního programu, který je možno vynaložit na akce spojené s nakládáním s obaly šetrným k životnímu prostředí. Tento procentní podíl nesmí být vyšší než 20 %, pokud se nezohledňují zvláštní vnitrostátní nebo regionální okolnosti, které je třeba ve vnitrostátní strategii odůvodnit.
5. Investice, včetně investic v rámci leasingových smluv, jejichž doba splácení překročí délku operačního programu, mohou být v řádně hospodářsky odůvodněných případech převedeny do následného operačního programu, a to zejména v případech, kdy je doba fiskální amortizace delší než pět let.
V případě náhrad za investice je zbytková hodnota nahrazovaných investic:
a)
přičtena k provoznímu fondu organizace producentů nebo
b)
odečtena od nákladů na náhradu.
6. Investice nebo akce se mohou provádět v jednotlivých podnicích nebo v prostorách členů organizací producentů či sdružení organizací producentů, a to i v případě, že jsou akce svěřeny členům organizace producentů nebo sdružení organizací producentů, pokud přispívají k cílům operačního programu. Vystoupí-li člen z organizace producentů, členské státy zajistí, aby byla investice nebo její zbytková hodnota navrácena. V řádně odůvodněných případech však mohou členské státy stanovit, že organizace producentů nemusí investici či její zbytkovou hodnotu vracet.
7. Investice a akce spojené s přepracováním ovoce a zeleniny na výrobky z ovoce a zeleniny mohou být způsobilé k podpoře, pokud tyto investice a akce sledují cíle uvedené v čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, včetně cílů uvedených v čl. 122 prvním pododstavci písm. c) uvedeného nařízení, a pokud jsou uvedeny ve vnitrostátní strategii podle čl. 103f odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 61
Doklady, které je třeba předložit
K operačním programům se přikládá zejména:
a)
doklad o zřízení provozního fondu;
b)
písemný závazek organizace producentů, že bude dodržovat nařízení (ES) č. 1234/2007 a toto nařízení, a
c)
písemný závazek organizace producentů, že nepřijala a nepřijme přímo ani nepřímo žádný jiný finanční příspěvek od Unie nebo od členského státu, pokud jde o akce, které mají nárok na podporu podle tohoto nařízení.
Článek 62
Operační programy sdružení organizací producentů
1. Členský stát může povolit sdružení organizací producentů, aby předložilo celý nebo částečný operační program, v němž budou uvedeny akce, jež byly stanoveny v operačních programech dvou nebo několika organizací producentů, které jsou jeho členy, ale které se neuskutečnily.
2. Operační programy sdružení organizací producentů se posuzují společně s operačními programy organizací producentů, které jsou jeho členy, a to včetně plnění cílů a omezení uvedených v článku 103c nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Členské státy zajistí, aby
a)
akce byly plně financovány z příspěvků členů sdružení organizací producentů, kteří jsou organizacemi producentů, vyplácených z provozních fondů těchto organizací producentů. Tyto akce však mohou financovat částkou úměrnou příspěvku organizací producentů, které jsou členy sdružení, členové sdružení organizací producentů, kteří nejsou organizacemi producentů podle článku 34;
b)
tyto akce a odpovídající finanční účast byly uvedeny v operačních programech všech zúčastněných organizací producentů;
c)
nehrozilo nebezpečí dvojího financování.
4. Články 58, 59 a 60, čl. 61 písm. b) a c) a články 63 až 67 se použijí obdobně na operační programy sdružení organizací producentů. Vyváženost z hlediska činností podle čl. 59 písm. b) se však nevyžaduje u částečných operačních programů sdružení organizací producentů.
Článek 63
Lhůta pro podání
1. Organizace producentů předkládají operační programy ke schválení příslušnému orgánu v členském státě, v němž má organizace producentů své sídlo, nejpozději do 15. září roku, který předchází roku, v němž se mají operační programy provádět. Členské státy však mohou toto datum posunout.
2. Jestliže právnická osoba nebo jasně vymezená složka právnické osoby, včetně seskupení producentů, předloží žádost o uznání za organizaci producentů, může zároveň předložit ke schválení operační program uvedený v odstavci 1. Schválení operačního programu je podmíněno získáním uznání nejpozději do data stanoveného v čl. 64 odst. 2.
Článek 64
Rozhodnutí
1. Příslušný orgán členského státu podle potřeby:
a)
schvaluje výši provozních fondů a operační programy, které splňují požadavky nařízení (ES) č. 1234/2007 a požadavky této kapitoly;
b)
schvaluje operační programy, pokud organizace producentů přijme určité změny, nebo
c)
zamítne operační programy nebo jejich části.
2. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o operačních programech a provozních fondech do 15. prosince roku, v němž byly předloženy.
Členské státy oznámí tato rozhodnutí organizacím producentů do 15. prosince.
V řádně zdůvodněných případech však může příslušný orgán členského státu rozhodnout o operačních programech a provozních fondech do 20. ledna po datu předložení. Rozhodnutí o schválení může stanovit, že výdaje jsou způsobilé od 1. ledna roku následujícího po předložení.
Článek 65
Změny operačních programů pro následující roky
1. Organizace producentů mohou nejpozději do 15. září žádat o změny operačních programů (včetně doby jejich trvání), které mají platit od 1. ledna následujícího roku.
Členské státy však mohou datum pro předkládání žádostí posunout.
2. K žádostem o změny se přikládá podkladová dokumentace, v níž se uvádí důvod, povaha a důsledky navrhovaných změn.
3. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o změnách operačních programů do 15. prosince roku podání žádosti.
V řádně zdůvodněných případech však může příslušný orgán členského státu rozhodnout o změně operačních programů do 20. ledna po datu předložení žádosti. Rozhodnutí o schválení může stanovit, že výdaje jsou způsobilé od 1. ledna roku následujícího po předložení žádosti.
Článek 66
Změny operačních programů během roku
1. Členské státy mohou povolit změny operačních programů během roku za podmínek, které samy určí.
2. Příslušný orgán členského státu přijme rozhodnutí o změnách operačních programů požadovaných podle odstavce 1 do 20. ledna roku následujícího po roce, pro který se o změny žádá.
3. Příslušný orgán členského státu může organizacím producentů povolit, aby během roku:
a)
provedly své operační programy pouze zčásti;
b)
změnily obsah operačního programu;
c)
zvýšily částku provozního fondu maximálně o 25 % původně schválené částky nebo tuto částku snížily o procentní podíl, jejž určí členské státy, pokud zůstanou zachovány všeobecné cíle operačního programu. Členské státy mohou tento procentní podíl zvýšit v případě fúze organizací producentů podle čl. 29 odst. 1;
d)
v případě uplatnění článku 93 zvýšily částku v provozním fondu o vnitrostátní finanční podporu.
4. Členské státy určí podmínky, za nichž mohou být operační programy během roku změněny bez předchozího schválení příslušným orgánem členského státu. Tyto změny jsou způsobilé pro podporu pouze v případě, že je organizace producentů neprodleně oznámí příslušnému orgánu.
Článek 67
Doba provádění operačních programů
1. Operační programy se provádějí v ročních obdobích od 1. ledna do 31. prosince.
2. Operační programy schválené nejpozději 15. prosince se provádějí od 1. ledna následujícího roku.
Provádění programů schválených po 15. prosinci se posouvá o jeden rok.
Odchylně od prvního a druhého pododstavce tohoto odstavce je v případě použití čl. 64 odst. 2 třetího pododstavce nebo čl. 65 odst. 3 druhého pododstavce provádění operačních programů schválených podle uvedených ustanovení zahájeno nejpozději 31. ledna následujícího po jejich schválení.
Oddíl 4
Podpora
Článek 68
Schválená výše podpory
1. Členské státy oznámí organizacím producentů a sdružením organizací producentů schválenou výši podpory podle čl. 103 g odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 do 15. prosince roku, který předchází roku, na nějž je podpora požadována.
2. V případě použití čl. 64 odst. 2 třetího pododstavce nebo čl. 65 odst. 3 druhého pododstavce oznámí členské státy schválenou výši podpory do 20. ledna roku, na který je podpora požadována.
Článek 69
Žádosti o podporu
1. Organizace producentů podávají příslušnému orgánu členského státu žádost o podporu nebo o zbývající částku podpory na každý operační program, na který je podpora požadována, do 15. února roku následujícího po roce, na který je podpora požadována.
2. K žádostem o podporu se přikládá podkladová dokumentace, v níž se uvádí:
a)
požadovaná podpora;
b)
hodnota produkce uvedené na trh;
c)
finanční příspěvky vybrané od členů organizace producentů a příspěvky organizace producentů samé;
d)
výdaje vynaložené v rámci operačního programu;
e)
výdaje týkající se předcházení krizím a jejich řešení rozdělené podle jednotlivých akcí;
f)
podíl provozního fondu vynaložený na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, rozdělený podle jednotlivých akcí;
g)
soulad s čl. 103c odst. 2, s čl. 103c odst. 3 prvním pododstavcem a s článkem 103d nařízení (ES) č. 1234/2007;
h)
písemný závazek, že organizace producentů neobdržela dvojí financování ze strany Unie nebo vnitrostátní financování, pokud jde o opatření nebo akce, na které může být poskytnuta podpora podle tohoto nařízení, a
i)
důkaz o provedení dotčené akce v případě žádosti o platbu na základě standardní paušální sazby podle čl. 60 odst. 2.
3. Žádosti o podporu se mohou vztahovat na plánované, avšak neuskutečněné výdaje, pokud se prokáže, že:
a)
dotčené činnosti nemohly být provedeny do 31. prosince roku provádění operačního programu z důvodů, které dotčená organizace producentů nemohla ovlivnit;
b)
tyto činnosti mohou být provedeny do 30. dubna roku následujícího po roce, na který bylo zažádáno o podporu, a
c)
rovnocenný příspěvek organizace producentů zůstává v provozním fondu.
Podpora se vyplatí a jistota složená podle čl. 71 odst. 3 se uvolní pouze pod podmínkou, že se do 30. dubna roku následujícího po roce, pro který byly dotčené výdaje naplánovány, prokáže uskutečnění plánovaných výdajů uvedených v prvním pododstavci písm. b), a na základě skutečně vzniklého nároku na podporu.
4. Pokud jsou žádosti podány po datu stanoveném v odstavci 1, podpora se sníží o 1 % za každý den prodlení.
Ve výjimečných a náležitě odůvodněných případech může příslušný orgán členského státu přijmout žádosti po datu stanoveném v odstavci 1, pokud byly provedeny nezbytné kontroly a byla dodržena lhůta pro výplatu stanovená v článku 70.
5. Sdružení organizací producentů mohou podat žádost o podporu podle odstavce 1 za své členy a jejich jménem, pokud jsou tito členové organizacemi producentů a pokud je u každého člena předložena podkladová dokumentace požadovaná podle odstavce 2. Organizace producentů jsou konečnými příjemci podpory.
Článek 70
Výplata podpory
Členské státy vyplatí podporu do 15. října roku následujícího po roce provádění programu.
Článek 71
Zálohy
1. Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby zažádaly o to, aby jim byla jako záloha vyplacena část podpory odpovídající předvídatelným výdajům vznikajícím v rámci operačního programu během tří až čtyřměsíčního období začínajícího v měsíci, v němž byla žádost o zálohu podána.
2. Žádosti o zálohy se podávají podle rozhodnutí členského státu buď v režimu tří měsíců v lednu, dubnu, červenci a říjnu, nebo v režimu čtyř měsíců v lednu, květnu a září.
Celková částka záloh vyplacených na daný rok nesmí přesáhnout 80 % výše podpory původně schválené pro daný operační program.
3. Podle nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 se zálohy vyplácejí až po složení jistoty rovnající se 110 % zálohy (12).
Členské státy stanoví podmínky, které zajistí, aby byly finanční příspěvky do provozního fondu vybírány v souladu s článkem 52 a článkem 53 tohoto nařízení a aby byly dříve vyplacené zálohy a odpovídající příspěvek organizace producentů skutečně vynaloženy.
4. Žádosti o uvolnění jistoty se mohou podávat během roku, v němž program probíhá, a musí k nim být přiložena podkladová dokumentace, jako např. faktury a doklady prokazující provedení platby.
Jistoty se uvolňují až do 80 % vyplacených záloh.
5. Zásadním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85 je provedení operací stanovených v operačních programech při dodržení závazků stanovených v čl. 61 písm. b) a c) tohoto nařízení.
Při nedodržení zásadního požadavku nebo při závažném porušení závazků stanovených v čl. 61 písm. b) a c) jistota propadne, aniž jsou dotčeny jiné sankce nebo postihy, které je možné použít podle kapitoly V oddílu 3.
V případě nesplnění jiných požadavků jistota propadá v poměru k závažnosti zjištěné nesrovnalosti.
6. Členské státy mohou u záloh stanovit jejich minimální výši a lhůty.
Článek 72
Částečné platby
Členské státy mohou organizacím producentů povolit, aby žádaly o proplacení části podpory odpovídající částkám, které již byly v rámci operačního programu vynaloženy.
Žádosti lze podávat kdykoli, avšak maximálně třikrát během jednoho roku. Musí k nim být přiložena podkladová dokumentace, jako např. faktury a doklady prokazující provedení platby.
Platby související se žádostmi o vyplacení části podpory nesmějí převyšovat 80 % části podpory odpovídající částkám, které již byly v rámci operačního programu za dané období vynaloženy. Členské státy mohou u částečných plateb stanovit jejich minimální výši a lhůty pro podání žádostí.
KAPITOLA III
Opatření pro předcházení krizím a jejich řešení
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 73
Volba opatření pro předcházení krizím a jejich řešení
Členské státy mohou stanovit, že se na jejich území nepoužije jedno nebo více opatření uvedených v čl. 103c odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 74
Úvěry na financování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení
Úvěry čerpané na financování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení podle čl. 103c odst. 2 třetího pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007, jejichž lhůta splácení přesahuje dobu trvání operačního programu, mohou být z oprávněných hospodářských důvodů převedeny do následného operačního programu.
Oddíl 2
Stahování z trhu
Článek 75
Definice
Tento oddíl stanoví pravidla pro stahování z trhu podle čl. 103c odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.
Pro účely této kapitoly se pojmy „produkty stažené z trhu“,„stažené produkty“ a „produkty nenabízené k prodeji“ rozumějí produkty, které jsou takto staženy z trhu.
Článek 76
Obchodní normy
1. Jestliže pro daný produkt existuje obchodní norma podle hlavy II, musí takový produkt stažený z trhu této normě odpovídat, s výjimkou ustanovení o obchodní úpravě a označování produktů. Produkty mohou být staženy hromadně bez ohledu na jejich velikost, jsou-li splněny minimální požadavky pro třídu II, zejména pokud jde o jakost a velikost.
Malé produkty definované v příslušné normě však musí splňovat platnou obchodní normu, včetně ustanovení o obchodní úpravě a označování produktů.
2. Jestliže pro daný produkt žádná taková obchodní norma neexistuje, musí produkty stažené z trhu splňovat minimální požadavky stanovené v příloze X. Členské státy mohou stanovit dodatečná pravidla doplňující uvedené minimální požadavky.
Článek 77
Tříletý průměr pro stažení z trhu k bezplatnému rozdělení
1. Pětiprocentní omezení objemu produkce uvedené na trh podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se vypočte na základě aritmetického průměru celkových objemů produktů, pro něž je uznána organizace producentů a které byly prostřednictvím organizace producentů uvedeny na trh během tří předcházejících let.
2. U nedávno uznaných organizací producentů se pro hospodářské roky před uznáním použijí tyto údaje:
a)
jestliže organizace byla seskupením producentů, pak podle potřeby rovnocenné údaje za takové seskupení producentů; nebo
b)
objem zohledněný v žádosti o uznání.
Článek 78
Předběžné oznámení o stažení z trhu
1. Organizace producentů a sdružení organizací producentů oznamují příslušným orgánům členského státu předem telefaxem nebo elektronicky všechna plánovaná stažení z trhu.
V tomto oznámení je zejména uveden seznam produktů, na které se intervence vztahuje, a jejich hlavní vlastnosti podle příslušných obchodních norem, odhadované množství jednotlivých dotčených produktů, jejich předpokládané určení a místo, na kterém mohou být stažené produkty zkontrolovány podle článku 108.
Oznámení obsahují potvrzení, že stažené produkty splňují platné obchodní normy nebo minimální požadavky uvedené v článku 76.
2. Členské státy stanoví pro organizace producentů prováděcí pravidla týkající se oznámení podle odstavce 1, zejména pokud jde o lhůty.
3. Ve lhůtách podle odstavce 2 členské státy:
a)
buď provedou kontrolu podle čl. 108 odst. 1, a pokud nejsou zjištěny žádné nesrovnalosti, schválí stažení v souladu s kontrolou, nebo
b)
v případech podle čl. 108 odst. 3 neprovádějí kontrolu podle čl. 108 odst. 1 a telefaxem nebo elektronicky o tom organizaci producentů informují a schválí oznámené stažení.
Článek 79
Podpora
1. Podpora na stažení z trhu, složená z příspěvku Unie a z příspěvku organizace producentů, nesmí převyšovat částky stanovené v příloze XI pro produkty uvedené v dané příloze. U ostatních produktů stanoví maximální výši podpory členské státy.
V případě, že organizace producentů obdržela od třetích stran náhradu za produkty stažené z trhu, snižuje se podpora uvedená v prvním pododstavci o čisté příjmy dosažené organizacemi producentů z produktů stažených z trhu. Aby byly dotčené produkty způsobilé pro podporu, musí být staženy z trhu s ovocem a zeleninou.
2. Stažení z trhu nesmí u žádného produktu překročit 5 % podíl objemu produkce uvedené na trh danou organizací producentů. Při určování tohoto procentního podílu se však nezohledňují množství, s nimiž se nakládá jedním ze způsobů uvedených v čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo jakýmkoli jiným způsobem schváleným členskými státy podle čl. 80 odst. 2 tohoto nařízení.
Objem produkce uvedené na trh se vypočte jako průměr objemu produkce uvedené na trh v předchozích třech letech. Pokud tento údaj není k dispozici, použije se objem produkce uvedené na trh, pro kterou byla organizace producentů uznána.
Procentní podíly uvedené v prvním pododstavci jsou roční průměry za období posledních tří let s ročním rozpětím pro překročení ve výši 5 %.
3. Finanční podpora Unie v případě ovoce a zeleniny stažených z trhu, které byly bezplatně rozděleny mezi dobročinné organizace a instituce podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, se vztahuje pouze na platby týkající se produktů, s nimiž bylo naloženo v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, a na náklady uvedené v čl. 81 odst. 1 a čl. 82 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 80
Určení stažených produktů
1. Členské státy stanoví přípustná určení pro produkty stažené z trhu. Přijmou předpisy zajišťující, aby stažení produktu z trhu ani jeho určení nemělo nepříznivý dopad na životní prostředí ani žádné nepříznivé rostlinolékařské důsledky. Náklady vzniklé organizacím producentů v důsledku dosažení souladu s těmito předpisy jsou způsobilé jako součást podpory na stažení z trhu v rámci operačního programu.
2. Určení podle odstavce 1 zahrnují bezplatné rozdělení ve smyslu čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 a rovnocenná určení schválená členskými státy.
Členské státy mohou umožnit dobročinným organizacím a institucím uvedeným v čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, aby požadovaly od konečného příjemce produktů stažených z trhu symbolický příspěvek v případě, že tyto produkty prošly zpracováním.
Příjemcům bezplatně rozdělených produktů je možno povolit, aby zaplatili zpracovatelům ovoce a zeleniny v naturáliích, pokud tato platba kompenzuje pouze náklady na zpracování a pokud členský stát, v němž dochází k platbě, stanovil pravidla, která zajistí, aby zpracované produkty byly skutečně určeny ke spotřebě konečnými příjemci podle druhého pododstavce.
Členské státy přijmou veškeré nezbytné kroky, aby usnadnily kontakty a spolupráci mezi organizacemi producentů a dobročinnými organizacemi a institucemi podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, které schválily.
3. Postoupení produktů zpracovatelskému průmyslu je možné. Členské státy přijmou prováděcí předpisy zajišťující, aby v Unii nedošlo k narušení hospodářské soutěže v dotčených odvětvích ani u dovezených produktů a aby se stažené produkty nedostaly znovu na trh. Alkohol získaný destilací se použije výhradně pro průmyslové nebo energetické účely.
Článek 81
Dopravní náklady
1. Náklady na přepravu pro bezplatné rozdělení všech produktů stažených z trhu jsou způsobilé v rámci operačního programu na základě paušálních částek stanovených v závislosti na vzdálenosti mezi místem stažení a místem dodávky podle přílohy XII.
V případě námořní přepravy určují členské státy vzdálenost mezi místem stažení z trhu a místem dodávky. Pokud je možná pozemní přeprava, nesmí náhrada přesahovat náklady na pozemní přepravu po nejkratší trase mezi místem nakládky a teoretickým místem dodání. Pro částky stanovené v příloze XII se používá opravný koeficient 0,6.
2. Náklady na přepravu jsou hrazeny straně, která skutečně nese finanční náklady na příslušnou přepravní operaci.
Platbu je možné provést pouze po předložení podkladové dokumentace, která obsahuje zejména tyto údaje:
a)
názvy přijímajících organizací;
b)
množství dotčených produktů;
c)
převzetí přijímajícími organizacemi a použité dopravní prostředky a
d)
vzdálenost mezi místem stažení z trhu a místem dodávky.
Článek 82
Náklady na třídění a balení
1. Náklady na třídění a balení ovoce a zeleniny stažených z trhu a určených k bezplatnému rozdělení jsou způsobilé v rámci operačních programů v případě produktů v baleních o čisté hmotnosti menší než 25 kilogramů s paušální sazbou stanovenou v příloze XIII části A.
2. Balení produktů určených k bezplatnému rozdělování jsou opatřena evropským znakem a jedním (nebo několika) z nápisů uvedených v příloze XIII části B.
3. Náklady na třídění a balení jsou hrazeny organizaci producentů, která tyto operace provedla.
Platbu je možné provést pouze po předložení podkladové dokumentace, která obsahuje zejména tyto údaje:
a)
názvy přijímajících organizací;
b)
množství dotčených produktů a
c)
převzetí přijímajícími organizacemi, s uvedením druhu obchodní úpravy.
Článek 83
Podmínky pro příjemce stažených produktů
1. Příjemci stažených produktů podle čl. 103d odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007 se zavazují:
a)
dodržovat ustanovení tohoto nařízení;
b)
vést samostatné skladové a finanční výkazy pro příslušné operace;
c)
podrobit se kontrolám podle právních předpisů Unie a
d)
předložit podkladovou dokumentaci o konečném určení každého příslušného produktu ve formě přejímacího listu (nebo rovnocenného dokladu), který potvrzuje, že stažené produkty byly převzaty třetí stranou za účelem jejich bezplatného rozdělení.
Členské státy však mohou rozhodnout, že příjemci nemusí vést výkazy ani účetnictví podle písm. b) prvního pododstavce, pokud dostávají pouze malá množství a pokud státy posoudí riziko jako nízké. O tomto rozhodnutí a jeho odůvodnění se provede záznam.
2. Příjemci stažených produktů pro jiná určení se zavazují:
a)
dodržovat ustanovení tohoto nařízení;
b)
vést samostatné skladové a finanční výkazy pro příslušné operace, pokud to členské státy posoudí jako vhodné i přes skutečnost, že produkt byl před dodáním denaturován;
c)
podrobit se kontrolám podle právních předpisů Unie a
d)
v případě stažených produktů určených pro destilaci se rovněž zavazují, že nezažádají o dodatečnou podporu pro alkohol vyrobený z příslušných produktů.
Oddíl 3
Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
Článek 84
Definice sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„sklízením nezralého ovoce a zeleniny“ se rozumí úplné sklizení neobchodovatelných produktů v určité oblasti, které se provádí před počátkem obvyklé sklizně. Dotčené produkty nesmějí být poškozeny ještě před sklizní nezralého ovoce a zeleniny, a to ani klimatickými podmínkami, chorobou, ani jiným způsobem;
b)
„nesklízením“ se rozumí situace, kdy se z dotčené oblasti nesklidí během normálního produkčního cyklu žádná produkce k obchodním účelům. Zničení produktů v důsledku klimatického jevu nebo napadení chorobou se nepokládá za nesklízení.
2. Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a nesklízení doplňuje běžné pěstitelské postupy a liší se od nich.
Článek 85
Podmínky sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
1. Pokud jde o sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení, členské státy:
a)
přijmou prováděcí předpisy k těmto opatřením, včetně předběžného oznámení o nesklízení nebo sklízení nezralého ovoce a zeleniny, jeho obsahu a lhůtách, výše náhrad k výplatě a používání opatření, a dále stanoví podrobný seznam produktů způsobilých v rámci opatření;
b)
přijmou předpisy zajišťující, aby provedení opatření nemělo nepříznivý dopad na životní prostředí ani nepříznivé rostlinolékařské důsledky;
c)
zkontrolují, zda jsou opatření správně uplatňována, včetně ustanovení podle písmen a) a b), a pokud tomu tak není, neschválí použití opatření.
2. Organizace producentů a sdružení organizací producentů oznamují příslušným orgánům členského státu předem telefaxem nebo elektronicky všechna plánovaná sklízení nezralého ovoce a zeleniny či jejich nesklízení.
Do prvního oznámení v každém roce za daný produkt zahrnou analýzu založenou na očekávané tržní situaci, která odůvodňuje sklízení nezralého ovoce a zeleniny jako opatření pro předcházení krizím.
3. Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení nesmí být zároveň uplatněno na stejný produkt a stejnou oblast během jednoho roku, ani během dvou po sobě následujících let.
4. Vyrovnávací platby, které zahrnují jak příspěvek Unie, tak i příspěvek organizace producentů na sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení, stanoví členský stát podle odst. 1 písm. a) jako platby na hektar:
a)
tak, aby zahrnovaly pouze dodatečné náklady vzniklé použitím opatření, s ohledem na environmentální a rostlinolékařské řízení nezbytné pro dodržení ustanovení přijatých podle odst. 1 písm. b), nebo
b)
tak, aby zahrnovaly nejvýše 90 % maximální míry podpory na stažení z trhu podle článku 79.
Oddíl 4
Propagace a komunikace
Článek 86
Provádění propagačních a komunikačních opatření
1. Členské státy přijmou prováděcí předpisy k uplatňování propagačních a komunikačních opatření. Tyto předpisy musí v případě potřeby umožnit rychlé použití opatření.
2. Akce v rámci propagačních a komunikačních opatření doplňují veškeré probíhající propagační a komunikační akce, které nesouvisí s opatřeními pro předcházení krizím a jejich řešení uplatňovanými dotčenou organizací producentů.
Oddíl 5
Odborná příprava
Článek 87
Provádění vzdělávacích opatření
Členské státy přijmou prováděcí předpisy k provádění vzdělávacích opatření.
Oddíl 6
Pojištění sklizně
Článek 88
Cíl pojištění sklizně
Pojištění sklizně řídí organizace producentů a toto pojištění přispívá k zabezpečení příjmů producentů a k pokrytí tržních ztrát vzniklých organizaci producentů nebo jejím členům, pokud jsou postiženi přírodní pohromou, klimatickými jevy, a případně chorobami rostlin nebo škůdci.
Článek 89
Provádění pojištění sklizně
1. Členské státy přijmou prováděcí předpisy v oblasti pojištění sklizně, včetně předpisů nutných pro zajištění, že pojistnými opatřeními nebude narušena hospodářská soutěž na pojistném trhu.
2. Členské státy mohou dodatečným vnitrostátním financováním přispívat k podpoře opatření k pojištění sklizně, která využívají prostředky z provozního fondu. Celková veřejná podpora na pojištění sklizně však nesmí překročit:
a)
80 % nákladů na pojistné hrazené producenty jako pojištění proti ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy srovnatelnými s přírodní pohromou;
b)
50 % nákladů na pojistné hrazené producenty jako pojištění proti:
i)
ztrátám uvedeným v písmenu a) a proti jiným ztrátám způsobeným nepříznivými klimatickými jevy a
ii)
ztrátám způsobených chorobami zvířat a rostlin nebo škůdci.
Limit stanovený v prvním pododstavci písm. b) platí i v těch případech, kdy je jinak provozní fond způsobilý pro 60 % finanční podpory Unie podle čl. 103d odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Pojištění sklizně nekryje platby pojistného, které nahrazují producentům více než 100 % utrpěné ztráty příjmů, s přihlédnutím k veškerým náhradám, které producenti obdrží z jiných režimů podpory souvisejících s pojištěným rizikem.
4. Pro účely tohoto článku má pojem „nepříznivý klimatický jev srovnatelný s přírodní pohromou“ stejný význam jako v čl. 2 odst. 8 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 (13).
Oddíl 7
Podpora na správní náklady na zřizování vzájemných fondů
Článek 90
Podmínky podpory na správní náklady na zřizování vzájemných fondů
1. Členské státy přijmou prováděcí předpisy týkající se podpory na správní náklady na zřizování vzájemných fondů.
2. Podpora na správní náklady na zřizování vzájemných fondů sestává z příspěvku Unie a z příspěvku organizace producentů. Celková výše podpory na správní náklady na zřizování vzájemných fondů nesmí překročit tento podíl příspěvku organizace producentů do vzájemného fondu v prvním, druhém a třetím roce jeho fungování:
a)
10 %, 8 % a 4 % v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později;
b)
5 %, 4 % a 2 % v ostatních členských státech.
3. Organizace producentů může obdržet podporu podle odstavce 2 pouze jednou a pouze v prvních třech letech fungování fondu. Pokud požádá organizace producentů o podporu až ve druhém nebo třetím roce fungování fondu, bude podpora činit:
a)
8 % a 4 % v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později;
b)
4 % a 2 % v ostatních členských státech.
4. Členské státy mohou stanovit stropy pro částky, které může organizace producentů obdržet jako podporu na správní náklady na zřizování vzájemných fondů.
KAPITOLA IV
Vnitrostátní finanční podpora
Článek 91
Stupeň organizovanosti producentů
1. Pro účely čl. 103e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 se stupeň organizovanosti producentů v určitém regionu členského státu vypočítá jako hodnota produkce ovoce a zeleniny vyprodukované v daném regionu a uvedené na trh organizacemi producentů, sdruženími organizací producentů a seskupeními producentů vydělená celkovou hodnotou produkce ovoce a zeleniny vyprodukované v daném regionu.
2. Stupeň organizovanosti producentů v určitém regionu členského státu se pokládá za obzvláště nízký, pokud jeho průměrná hodnota vypočtená podle odstavce 1 činí za poslední tři roky, za něž jsou údaje k dispozici, méně než 20 %.
Vnitrostátní finanční podporu je možné čerpat pouze na produkci ovoce a zeleniny vyprodukovanou v regionu uvedeném v tomto článku. Pro účely této kapitoly se za region pokládá určitá část území členského státu vymezená na základě její správní, zeměpisné nebo hospodářské charakteristiky.
Článek 92
Schvalování výplaty vnitrostátní finanční podpory
1. Členské státy předkládají Komisi žádost o schválení poskytnutí vnitrostátní finanční podpory podle čl. 103e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 pro operační programy, které mají být provedeny ve kterémkoli příslušném kalendářním roce, do 31. ledna daného roku.
Žádost je doprovázena dokladem prokazujícím, že stupeň organizovanosti producentů v dotčeném regionu je obzvláště nízký podle definice v článku 91 tohoto nařízení a že podporu lze čerpat pouze na produkty odvětví ovoce a zeleniny vyprodukované v daném regionu, a dále údaji o dotčené organizaci producentů, výši příslušné podpory a podílu finančních příspěvků poskytovaných v souladu s čl. 103b odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Komise schválí nebo zamítne žádost do tří měsíců od jejího předložení. Neodpoví-li Komise v této lhůtě, považuje se žádost za schválenou.
Pokud je žádost neúplná, přeruší se tříměsíční lhůta a členský stát je informován o zjištěných nesrovnalostech. Přerušení nabývá účinnosti ode dne, kdy je o něm členský stát informován, a trvá do obdržení kompletní žádosti.
Článek 93
Změny operačního programu
Organizace producentů, která chce žádat o vnitrostátní finanční podporu, upraví podle potřeby svůj operační program podle článků 65 nebo 66.
Článek 94
Žádost o platbu a platba vnitrostátní finanční podpory
1. Organizace producentů žádají o vnitrostátní finanční podporu a členské státy tuto podporu vyplácejí podle článků 69 až 70.
2. Členské státy mohou přijmout doplňující pravidla týkající se platby vnitrostátní finanční podpory, včetně možnosti poskytnout zálohu a částečnou platbu.
Článek 95
Uhrazení vnitrostátní finanční podpory Unií
1. Členské státy mohou požádat Unii o uhrazení schválené vnitrostátní finanční podpory skutečně vyplacené organizacím producentů nejpozději do 1. ledna druhého roku následujícího po roce provádění programu.
Žádost je doprovázena dokladem prokazujícím, že ve třech ze čtyř předchozích let byly splněny podmínky uvedené v čl. 103e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, a dále údaji o dotčených organizacích producentů, výši skutečně vyplacené podpory a popisem provozního fondu rozděleným na celkovou výši, příspěvky Unie, členského státu (vnitrostátní finanční podpora) a organizací producentů a členů.
2. Komise přijme rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí této žádosti. Žádost se zamítne, pokud nebyla dodržena pravidla o schvalování a uhrazení vnitrostátní finanční podpory či pokud žádající členský stát nedodržel pravidla týkající se organizací producentů, provozního fondu a operačních programů stanovená v tomto nařízení nebo v nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Jestliže bylo uhrazení podpory Unií schváleno, ohlásí se způsobilé výdaje Komisi postupem stanoveným v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 883/2006 (14).
4. Podíl uhrazení vnitrostátní finanční podpory z prostředků Unie nesmí překročit 60 % vnitrostátní finanční podpory poskytnuté organizaci producentů.
KAPITOLA V
Obecná ustanovení
Oddíl 1
Zprávy a oznámení
Článek 96
Zprávy seskupení producentů a organizací producentů
1. Na žádost příslušného orgánu členského státu poskytne seskupení producentů a organizace producentů veškeré příslušné údaje potřebné pro vypracování výroční zprávy podle čl. 97 písm. b).
2. Spolu se žádostmi o podporu předkládají organizace producentů výroční zprávy o provádění operačních programů.
Tyto zprávy se týkají:
a)
operačních programů prováděných během předchozího roku;
b)
hlavních změn operačních programů a
c)
rozdílů mezi odhadovanou podporou a požadovanou podporou.
3. U každého prováděného operačního programu se ve výroční zprávě uvedou:
a)
dosažené úspěchy a výsledky operačního programu, založené podle potřeby na společných ukazatelích výstupů a výsledků uvedených v příloze VIII a popřípadě na dodatečných ukazatelích výstupů a výsledků uvedených ve vnitrostátní strategii, a
b)
shrnutí významných problémů, které bylo třeba při řízení programu řešit, a veškerá opatření přijatá pro zajištění kvality a účinnosti provádění programu.
Ve výročních zprávách se případně uvede, které účinné záruky byly zavedeny v souladu s vnitrostátní strategií a při uplatňování čl. 103c odst. 5 nařízení (ES) č. 1234/2007 s cílem chránit životní prostředí před možným zvýšeným tlakem v důsledku investic podporovaných v rámci operačního programu.
4. Za závěrečný rok provádění operačního programu nahrazuje výroční zprávu podle odstavce 1 zpráva závěrečná.
Závěrečné zprávy uvedou, do jaké míry bylo dosaženo cílů sledovaných v programech. Vysvětlí změny akcí nebo metod a určí faktory, které přispěly k úspěchu či nezdaru při provádění programu a o nichž se uvažuje nebo bude uvažovat při vypracování následných operačních programů nebo při změně stávajících operačních programů.
5. Jestliže seskupení producentů nebo organizace producentů nepředloží členském státu oznámení v souladu s požadavky tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo pokud se oznámení zdá být nesprávné s ohledem na objektivní skutečnosti známé členskému státu, pozastaví členský stát, aniž jsou tím dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, uznání seskupení producentů nebo uznání organizace producentů až do okamžiku, kdy je předloženo správné oznámení.
Členský stát uvede ve své výroční zprávě podle čl. 97 písm. b tohoto nařízení podrobné údaje o těchto případech.
Článek 97
Oznámení členských států týkající se organizací producentů, sdružení organizací producentů a seskupení producentů
Členské státy Komisi oznámí tyto údaje a předají tyto dokumenty:
a)
každoročně do 31. ledna celkovou výši provozních fondů schválenou na daný rok pro všechny operační programy. V tomto oznámení se jednoznačně uvede celková výše provozních fondů i celková částka podpory, kterou do těchto fondů poskytla Unie. Tyto údaje je nutno dále rozdělit na částky určené na opatření pro přecházení krizím a jejich řešení a na jiná opatření;
b)
každoročně do 15. listopadu výroční zprávu o organizacích producentů, sdruženích producentů a seskupeních producentů a provozních fondech, operačních programech a plánech uznání funkčních v předchozím roce. Výroční zpráva musí obsahovat zejména údaje uvedené v příloze XIV;
c)
každoročně do 31. ledna finanční částku, s níž se počítá na provedení plánů uznání pro daný rok. Uvádějí se schválené částky nebo jejich odhady. U jednotlivých seskupení producentů se v oznámení uvádějí tyto údaje:
i)
celková částka na provádění plánu uznání v daném roce, příspěvky od Unie, členských států a seskupení producentů a/nebo členů seskupení producentů;
ii)
rozdělení podpor na podpory podle čl. 103a odst. 1 písm. a) a čl. 103a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 98
Oznámení členských států týkající se produkčních cen ovoce a zeleniny na vnitřním trhu
1. Příslušné orgány členských států oznámí Komisi každou středu do 12:00 hodin (bruselského času) průměrné zjištěné ceny ovoce a zeleniny pro každý tržní den na reprezentativních trzích uvedených v příloze XV části A.
U ovoce a zeleniny, na které se vztahuje všeobecná obchodní norma, se oznamují pouze ceny produktů, které splňují normu, zatímco ceny u produktů, na které se vztahuje zvláštní obchodní norma, se týkají pouze produktů třídy I.
Oznámené ceny jsou ceny produktů při výstupu z balíren, tříděných, balených a případně na paletách, vyjádřené v eurech na 100 kilogramů čisté hmotnosti.
Pokud mají členské státy k dispozici příslušné údaje, oznámí ceny podle druhů a odrůd produktů, velikosti a obchodní úpravy specifikovaných v příloze XV části A. Pokud se zaznamenané ceny týkají jiných druhů, odrůd, velikostí nebo obchodní úpravy, než které jsou uvedeny v příloze XV části A, oznámí příslušné orgány členských států Komisi druhy, odrůdy, velikosti nebo obchodní úpravu produktů, kterým ceny odpovídají.
2. Členské státy určí reprezentativní trhy v pěstitelské oblasti pro dotčené ovoce a zeleninu na základě obchodních transakcí uskutečněných na fyzicky zjistitelných trzích (např. velkoobchodní trhy, aukce nebo jiná místa provádění nabídky a poptávky), nebo na základě přímých obchodních transakcí mezi producenty, včetně organizací producentů, a individuálními odběrateli (velkoobchodníky, obchodníky, distribučními středisky a jinými hospodářskými subjekty). Reprezentativní trhy mohou být určeny také na základě kombinace obchodních transakcí uskutečněných na fyzicky zjistitelných trzích a přímých transakcí.
3. Produkční ceny ovoce a zeleniny a jiných produktů uvedených v příloze XV části B příslušné orgány členských států mohou Komisi oznámit na dobrovolném základě.
4. Oznámení cen podle odstavce 3 probíhá v souladu s pokyny, které přijme Komise; Komise tyto pokyny veřejně zpřístupní způsobem, který uzná za vhodný.
Oddíl 2
Kontroly
Článek 99
Systém jednoznačné identifikace
Členské státy zajistí používání systému jednoznačné identifikace u všech žádostí o podporu předkládaných stejnou organizací producentů nebo seskupením producentů. Tato identifikace musí být slučitelná se systémem identifikace totožnosti uvedeným v čl. 15 odst. 1 písm. f) nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (15).
Článek 100
Postupy předkládání
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, stanoví členské státy vhodné postupy pro podávání žádostí o podpory, žádostí o uznání nebo o schválení operačního programu i o požadované platby.
Článek 101
Výběr vzorku
Tam, kde je vhodné provádět kontroly na základě odebraných vzorků, zajistí členské státy povahou a četností těchto kontrol a na základě analýzy rizika, aby kontroly byly přiměřené dotčenému opatření.
Článek 102
Správní kontroly
Správní kontroly se provádějí u všech žádostí o podporu nebo o požadované platby a týkají se všech prvků, které je možné a vhodné kontrolovat. Tyto postupy vyžadují evidenci provedených operací, výsledků ověřování a opatření přijatých v případě zjištěných nesrovnalostí.
Článek 103
Kontroly na místě
1. O každé kontrole na místě se vypracuje kontrolní zpráva, aby bylo možné ověřovat údaje o provedených kontrolách. Tato zpráva uvádí zejména:
a)
režim podpory a kontrolovanou žádost;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované akce, opatření a dokumenty a
d)
výsledky kontroly.
2. Příjemci může být dána možnost zprávu podepsat za účelem potvrzení jeho přítomnosti při kontrole a připojit poznámky. V případě zjištění nesrovnalostí může příjemce obdržet kopii kontrolní zprávy.
3. Kontroly na místě lze oznámit předem za podmínky, že tím není ohrožen účel kontroly. Předběžné oznámení by mělo být omezeno na nezbytnou minimální lhůtu.
4. Pokud je to možné, provádějí se kontroly na místě podle tohoto nařízení a jiné kontroly podle právních předpisů Unie, které se týkají zemědělských subvencí, ve stejnou dobu.
Článek 104
Udělení uznání a schválení operačních programů
1. Členské státy před tím, než uznají organizaci producentů podle čl. 125b odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007, provádějí návštěvy na místě v organizaci producentů, aby ověřily splnění podmínek pro uznání.
2. Před schválením operačního programu podle článku 64 ověří příslušný orgán členského státu všemi vhodnými prostředky, včetně kontrol na místě, operační programy předložené ke schválení a podle okolností také žádosti o změny. Tyto kontroly se týkají zejména:
a)
správnosti údajů podle čl. 59 písm. a), b) a e), které se uvádějí v návrhu operačního programu;
b)
souladu programů s článkem 103c nařízení (ES) č. 1234/2007, jakož i s vnitrostátním rámcem a vnitrostátní strategií;
c)
způsobilosti akcí a způsobilosti navrhovaných výdajů;
d)
soudržnosti a odborné kvality programů, přiměřenosti odhadů a plánu podpor, jakož i plánování jejich provedení. Na základě kontrol se ověřuje, zda byly stanoveny měřitelné cíle, aby tak bylo možné monitorovat jejich plnění, a to, zda stanovených cílů lze dosáhnout provedením navrhovaných akcí; a
e)
souladu operací, na které se žádá o podporu, s platnými vnitrostátními právními předpisy a předpisy Unie, a to popřípadě zejména s předpisy o veřejných zakázkách, státní podpoře a dalšími příslušnými závaznými normami stanovenými ve vnitrostátních právních předpisech, ve vnitrostátním rámci nebo vnitrostátní strategii.
Článek 105
Správní kontroly žádostí o podporu na operační programy
1. Před poskytnutím podpory provádějí členské státy správní kontroly všech žádostí o podporu; tyto kontroly mohou být doplněny kontrolami na místě na základě vzorků podle článku 106.
2. Správní kontroly žádostí o podporu musí zejména, a pokud je to přiměřené z hlediska předložené žádosti, zahrnovat ověření:
a)
výroční, a popřípadě také závěrečné zprávy o provedení operačního programu, předané společně s žádostí o podporu;
b)
hodnoty produkce uvedené na trh, příspěvků do provozního fondu a vynaložených výdajů;
c)
dodávky produktů a služeb a pravosti uplatňovaných výdajů;
d)
souladu provedených akcí s akcemi zařazenými do schváleného operačního programu;
e)
dodržování nařízených finančních a dalších limitů a stropů.
3. Výdaje vzniklé v rámci operačního programu musí být doloženy fakturami a doklady o provedení platby, např. výpisy z bankovního účtu. Není-li to možné, dokládají se platby doklady stejné průkazní hodnoty. Použité faktury musí být vyhotoveny jménem organizace producentů, sdružení organizací producentů či dceřiného podniku v situaci uvedené v čl. 50 odst. 9 nebo, s výhradou souhlasu členského státu, jménem jednoho nebo několika členů. V případě potřeby však musí být faktury týkající se osobních nákladů podle přílohy IX bodu 2 písm. b) vyhotoveny jménem organizace producentů, sdružení organizace producentů či dceřiného podniku v situaci uvedené v čl. 50 odst. 9.
Článek 106
Kontroly na místě u žádostí o podporu na operační programy
1. V souvislosti s ověřováním žádosti o podporu uvedené v čl. 69 odst. 1 provádějí členské státy kontroly na místě u organizací producentů, aby zajistily soulad s podmínkami pro poskytnutí podpory nebo zbývající částky podpory pro daný rok.
Tyto kontroly se týkají zejména:
a)
souladu s kritérii uznání pro daný rok;
b)
čerpání provozního fondu v daném roce, včetně výdajů uváděných v žádostech o zálohy nebo částečné platby, hodnoty produkce uvedené na trh, příspěvků do provozního fondu a vykázaných výdajů doložených účetními nebo jinými doklady;
c)
kontrol druhého stupně u výdajů na stažení z trhu a sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení.
2. Kontroly uvedené v odstavci 1 se musí každý rok vztahovat k významnému vzorku žádostí. Vzorek v členských státech, které mají více než deset uznaných organizací producentů, musí představovat nejméně 30 % celkové požadované podpory. V ostatních případech musí být každá organizace producentů navštívena nejméně jednou za tři roky.
Před výplatou podpory nebo zbývající částky podpory, která se vztahuje k poslednímu roku operačního programu, musí být u každé organizace provedena alespoň jedna kontrola.
3. Výsledky kontrol na místě se vyhodnocují, aby bylo možné stanovit, zda některé ze zjištěných problémů jsou systémového charakteru a zda z nich plyne riziko pro další podobné akce, příjemce nebo subjekty. Hodnocení rovněž označí příčiny těchto situací, případnou potřebu dalšího přezkoumání a nezbytná nápravná a preventivní opatření.
Pokud kontroly odhalí vážné nesrovnalosti v regionu nebo v části regionu nebo u konkrétní organizace producentů, provede členský stát během dotčeného roku dodatečné kontroly a zvýší procentní podíl odpovídajících žádostí, které mají být zkontrolovány v následujícím roce.
4. Členské státy na základě analýzy rizik určí, které organizace producentů je třeba kontrolovat.
Při analýze rizik je třeba zejména přihlédnout:
a)
k výši podpory;
b)
k zjištěním při kontrolách v předchozích letech;
c)
k prvku nahodilosti a
d)
k jiným parametrům, které určí členské státy.
Článek 107
Kontroly na místě zaměřené na opatření operačních programů
1. Členské státy prostřednictvím kontrol na místě zaměřených na opatření operačních programů ověřují zejména:
a)
provádění akcí zařazených do operačního programu;
b)
zda je provádění nebo zamýšlené provádění akce v souladu s využitím popsaným ve schváleném operačním programu;
c)
u dostatečného počtu výdajových položek, zda jsou povaha a časové zařazení příslušného výdaje v souladu s právními předpisy Unie a zda odpovídají schváleným specifikacím;
d)
zda lze vzniklé výdaje doložit účetními nebo jinými doklady a
e)
hodnotu produkce uvedené na trh.
2. Hodnota produkce uvedené na trh se ověřuje na základě údajů z finančního účetního systému kontrolovaných a potvrzených podle vnitrostátních předpisů.
Za tímto účelem se členské státy mohou rozhodnout, že prohlášení o hodnotě produkce uvedené na trh bude ověřeno stejným způsobem jako údaje finančního účetnictví.
Kontrola prohlášení o hodnotě produkce uvedené na trh může být provedena před předáním příslušné žádosti o podporu. Nejpozději se provádí před vyplacením podpory.
3. Až na výjimečné okolnosti zahrnuje kontrola na místě návštěvu akce, nebo jde-li o akci nehmotnou, návštěvu jejího navrhovatele. Zejména akce v jednotlivých podnicích, které patří do vzorku podle čl. 106 odst. 2, musí být navštíveny nejméně jednou, aby se ověřilo jejich provádění.
Členské státy se však mohou rozhodnout, že neprovedou tyto návštěvy u menších akcí nebo v případech, kdy posoudí riziko, že nejsou splněny podmínky pro poskytnutí podpory nebo že operace není provedena, jako nízké. O tomto rozhodnutí a jeho odůvodnění se provede záznam.
4. Kontrola na místě se týká všech závazků a povinností organizace producentů nebo jejích členů, které lze v době návštěvy zkontrolovat.
5. Do plnění četnosti kontrol podle čl. 106 odst. 2 lze započítat pouze kontroly vyhovující všem požadavkům tohoto článku.
Článek 108
Kontroly prvního stupně při stažení z trhu
1. Členské státy provádějí při stažení z trhu ve všech organizacích producentů kontroly prvního stupně, které zahrnují kontrolu dokladů a totožnosti a rovněž fyzickou kontrolu, případně kontrolu hmotnosti produktů stažených z trhu formou odběru vzorků, a kontrolu dodržování podmínek podle článku 76 v souladu s postupy stanovenými v hlavě II kapitole II. Kontrola se provádí po přijetí oznámení podle čl. 78 odst. 1 ve lhůtách podle čl. 78 odst. 2.
2. Kontroly prvního stupně podle odstavce 1 se vztahují na 100 % množství produktů stažených z trhu. Po skončení této kontroly jsou stažené produkty, kromě produktů určených k bezplatnému rozdělení, denaturovány nebo vyřazovány pro zpracovatelský průmysl pod dohledem příslušných orgánů a za podmínek stanovených členským státem podle článku 80.
3. Jsou-li však produkty určeny k bezplatnému rozdělení, mohou členské státy odchylně od odstavce 2 kontrolovat menší procentní podíl, než je stanoveno v uvedeném odstavci, za předpokladu, že tento podíl nebude u žádné organizace producentů během hospodářského roku menší než 10 % příslušných množství. Kontrola může proběhnout v prostorách organizace producentů nebo příjemců produktů. V případě, že kontroly odhalí závažné nesrovnalosti, provedou příslušné orgány členského státu dodatečné kontroly.
Článek 109
Kontroly druhého stupně při stažení z trhu
1. V rámci kontrol uvedených v článku 106 provádějí členské státy při stažení z trhu kontroly druhého stupně.
Členské státy stanoví kritéria analýzy a posouzení rizik nedodržení předpisů organizacemi producentů při stažení z trhu. Tato kritéria mimo jiné berou v úvahu závěry předchozích kontrol prvního a druhého stupně a skutečnost, zda organizace producentů dodržuje určitý postup pro zajištění jakosti. Tato kritéria se používají pro stanovení minimální četnosti kontrol druhého stupně pro každou organizaci producentů.
2. Kontroly podle odstavce 1 zahrnují kontroly na místě u organizací producentů a u příjemců produktů stažených z trhu, aby bylo zaručeno, že byly dodrženy potřebné podmínky pro vyplacení podpory Unie. Tyto kontroly zahrnují:
a)
ověření skladových a účetních výkazů vedených všemi organizacemi producentů, které provádějí během příslušného hospodářského roku jedno nebo více stažení z trhu;
b)
ověření množství uvedených na trh podle údajů v žádostech o podporu, a zejména skladových a účetních výkazů, faktur a případně jejich věrohodnosti a rovněž shody údajů v prohlášeních s účetními nebo daňovými údaji příslušných organizací producentů;
c)
kontroly správnosti účetnictví, zejména věrohodnosti čistých příjmů organizací producentů podle údajů v žádostech o platby, úměrnosti všech nákladů na stažení z trhu, které zajistí správnost všech uvedených částek, a
d)
kontrolu určení produktů stažených z trhu podle údajů v žádostech o platbu a kontrolu vhodné denaturace, která zajišťuje, že organizace producentů a příjemci dodrželi ustanovení tohoto nařízení.
3. Kontroly uvedené v odstavci 2 se provádějí v prostorách dotčených organizací producentů a příjemců s těmito organizacemi spojených. Každá kontrola zahrnuje odběr vzorků, který se týká nejméně 5 % množství produktů stažených organizací producentů během hospodářského roku.
4. Skladové a účetní výkazy podle odst. 2 písm. a) zaznamenávají pro každý stažený produkt tyto operace (vyjádřené v množství):
a)
produkci dodanou členy organizace producentů a členy jiných organizací producentů v souladu s čl. 125a odst. 2 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 1234/2007;
b)
prodeje uskutečněné organizací producentů rozdělené na produkty určené pro trh s čerstvými produkty a na ostatní druhy produktů (včetně surovin pro zpracování) a
c)
produkty stažené z trhu.
5. Kontroly týkající se určení produktů podle odst. 4 písm. c) zahrnují zejména:
a)
namátkovou kontrolu samostatného účetnictví příjemců a případně ověření shody těchto údajů s účetnictvím požadovaným vnitrostátními předpisy a
b)
kontrolu dodržování příslušných environmentálních předpisů.
6. V případě, že kontroly druhého stupně odhalí závažné nesrovnalosti, příslušné orgány členského státu provádějí důkladnější kontroly druhého stupně pro příslušný hospodářský rok a zvýší četnost kontrol druhého stupně v prostorách dotčených organizací producentů nebo jejich sdružení během následujícího hospodářského roku.
Článek 110
Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
1. Členské státy ověří před sklízením nezralého ovoce a zeleniny formou kontroly na místě, že dotčené produkty nejsou poškozené a že daná plocha je dobře obhospodařována. Po sklizení nezralého ovoce a zeleniny členské státy ověří, že dotčená plocha byla zcela sklizena a že sklizený produkt byl denaturován.
Po skončení období sklizně ověří členské státy spolehlivost analýzy založené na očekávané situaci na trhu podle čl. 85 odst. 2. Provedou rovněž analýzu všech rozdílů mezi očekávanou a skutečnou situací na trhu.
2. Dříve než proběhne nesklízení ovoce a zeleniny, ověří členské státy formou kontroly na místě, že daná plocha byla dobře obhospodařována, že nedošlo k žádné částečné sklizni a že produkt je řádně vyvinut a celkově zdravý, přiměřený a splňuje požadavky na prodejní jakost.
Členské státy zajistí, aby produkce byla denaturována. Pokud to není možné, zajistí formou návštěvy nebo návštěv na místě během období sklizně, aby neproběhlo žádné sklízení.
3. Ustanovení čl. 109 odst. 1, 2, 3 a 6 se použijí obdobně.
Článek 111
Kontroly před schválením plánů uznání provedené u seskupení producentů
1. Členské státy předtím, než schválí plán uznání seskupení producentů podle čl. 125e odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007, provádějí kontroly na místě u právnické osoby nebo jasně vymezené složky právnické osoby.
2. Členské státy ověří všemi vhodnými prostředky, včetně kontrol na místě:
a)
přesnost údajů uvedených v plánu uznání;
b)
hospodářskou soudržnost a odbornou kvalitu plánu, přiměřenost odhadů i plánování jeho provedení;
c)
způsobilost akcí a způsobilost a opodstatněnost navrhovaných výdajů a
d)
soulad operací, na které se žádá o podporu, s platnými vnitrostátními právními předpisy a předpisy Unie, a to zejména s předpisy o veřejných zakázkách a státní podpoře a dalšími příslušnými závaznými normami stanovenými ve vnitrostátních právních předpisech, ve vnitrostátním rámci nebo ve vnitrostátní strategii.
Článek 112
Kontroly žádostí o podporu podaných seskupeními producentů
1. Před poskytnutím platby provádějí členské státy správní kontroly všech žádostí o podporu předložených seskupeními producentů a na základě vzorků také kontroly na místě.
2. Po předložení žádosti o podporu podle článku 45 provádějí členské státy kontroly na místě u seskupení producentů, aby zajistily soulad s podmínkami pro poskytnutí podpory pro daný rok.
Tyto kontroly se týkají zejména:
a)
souladu s kritérii uznání pro daný rok a
b)
hodnoty produkce uvedené na trh, jakož i provádění opatření obsažených v plánu uznání a vzniklých nákladů.
3. Kontroly uvedené v odstavci 2 se musí každý rok vztahovat k významnému vzorku žádostí. Vzorek představuje nejméně 30 % celkové částky podpory.
Všechna seskupení producentů se kontrolují alespoň jednou za pět let.
4. Články 105 a 107 se použijí obdobně.
Článek 113
Nadnárodní organizace producentů a nadnárodní sdružení organizací producentů
1. Členský stát, v němž má sídlo nadnárodní organizace producentů nebo nadnárodní sdružení organizací producentů, má celkovou odpovědnost za organizování kontrol této organizace nebo sdružení, zejména pokud jde o operační program a provozní fond, a podle potřeby uplatňuje sankce.
2. Ostatní členské státy, od nichž se vyžaduje správní spolupráce podle čl. 28 odst. 2 písm. c) a čl. 35 odst. 2 písm. c), provádějí takové správní kontroly a kontroly na místě, které vyžaduje členský stát uvedený v odstavci 1 tohoto článku, a podávají mu zprávy o jejich výsledcích. Dodržují všechny termíny stanovené členským státem podle odstavce 1.
3. Předpisy platné v členském státě podle odstavce 1 se použijí na organizaci producentů, operační program i provozní fond. Pokud však jde o environmentální a rostlinolékařské otázky a dále o nakládání s produkty staženými z trhu, použijí se právní předpisy členského státu, kde se uskutečňuje produkce.
Oddíl 3
Sankce
Článek 114
Nedodržení kritérií uznání
1. Členské státy odejmou uznání organizaci producentů, pokud dojde k podstatnému nedodržení kritérií uznání, které je výsledkem úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti organizace producentů.
Členské státy zejména odejmou uznání organizaci producentů tehdy, jestliže se nedodržení kritérií uznání týká:
a)
porušení požadavků článků 21, 23, čl. 26 odst. 1 a 2 nebo článku 31 nebo
b)
situace, kdy hodnota produkce uvedené na trh dva po sobě následující roky klesne pod limit stanovený členským státem podle čl. 125b odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
Odnětí uznání podle tohoto odstavce nabývá účinnosti dnem, od něhož nebyly plněny podmínky uznání, s výhradou jakýchkoli použitelných horizontálních právních předpisů na vnitrostátní úrovni týkajících se časových lhůt.
2. Jestliže se nepoužije odstavec 1, členské státy pozastaví uznání organizace producentů v případě, kdy je nedodržení kritérií uznání podstatné, avšak pouze dočasné.
Během doby pozastavení se nevyplácí žádná podpora. Uvedené pozastavení nabývá účinnosti dnem, kdy proběhla kontrola, a končí dnem kontroly, která prokáže, že dotčená kritéria jsou splněna.
Období pozastavení nepřesáhne 12 měsíců. Nejsou-li splněna dotčená kritéria po 12 měsících, je uznání odňato.
Členské státy mohou provádět platby po uplynutí lhůty stanovené v článku 70, je-li toho zapotřebí k použití tohoto odstavce. Tyto pozdější platby však v žádném případě nelze provést po 15. říjnu druhého roku následujícího po roce provádění programu.
3. V jiných případech nedodržení kritérií uznání, v nichž se nepoužije odstavec 1 a 2, zašlou členské státy písemné varování, v němž se uvedou nápravná opatření, jež je třeba přijmout. Členské státy mohou odložit platby podpory do doby přijetí těchto nápravných opatření.
Členské státy mohou provádět platby po uplynutí lhůty stanovené v článku 70, je-li toho zapotřebí k použití tohoto odstavce. Tyto pozdější platby však v žádném případě nelze provést po 15. říjnu druhého roku následujícího po roce provádění programu.
Nejsou-li nápravná opatření přijata během lhůty 12 měsíců, pokládá se to za podstatné nedodržení kritérií a následně se použije odstavec 2.
Článek 115
Podvody
1. Pokud se zjistí, že se organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo seskupení producentů dopustilo podvodného jednání týkajícího se podpory v působnosti nařízení (ES) č. 1234/2007, pak aniž jsou dotčeny veškeré další sankce a postihy použitelné podle právních předpisů Unie a podle vnitrostátních předpisů, členské státy:
a)
odejmou uznání organizaci producentů, sdružení organizací producentů nebo seskupení producentů;
b)
vyloučí z podpory příslušné akce nebo operace v rámci dotčeného operačního programu nebo plánu uznání a vyžádají navrácení veškeré podpory, která již byla na tyto operace vyplacena, a
c)
vyloučí z podpory organizaci producentů, sdružení organizací producentů nebo seskupení producentů v rámci dotčeného operačního programu nebo plánu uznání na příští rok.
2. Členské státy mohou pozastavit uznání organizace producentů, sdružení organizací producentů nebo seskupení producentů nebo pozastavit platby těmto subjektům, pokud existuje podezření, že se tyto subjekty dopustily podvodného jednání, pokud jde o podporu v působnosti nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 116
Seskupení producentů
1. Na plány uznání uplatňují členské státy obdobně sankce a postihy stanovené v článku 114 nebo 117.
2. Pokud po uplynutí období stanoveného členským státem podle čl. 49 odst. 4 seskupení producentů není uznáno za organizaci producentů, členské státy kromě opatření podle odstavce 1 vyžadují navrácení:
a)
100 % podpory vyplacené seskupení producentů, pokud uznání nebylo možné získat v důsledku úmyslného jednání nebo hrubé nedbalosti seskupení producentů, nebo
b)
50 % podpory vyplacené seskupení producentů ve všech ostatních případech.
Článek 117
Operační program
1. Platby se vypočtou na základě toho, co je shledáno způsobilým.
2. Členské státy prozkoumají žádost o podporu zaslanou příjemcem a stanoví částky, které jsou pro podporu způsobilé. Určí:
a)
částku, jež by se vyplácela příjemci jen na základě jeho žádosti;
b)
částku, jež je splatná příjemci po prozkoumání způsobilosti žádosti.
3. Pokud je částka stanovená podle odst. 2 písm. a) vyšší než částka stanovená podle odst. 2 písm. b) o více než 3 %, uplatňuje se postih. Výše postihu se stanoví jako rozdíl mezi částkami vypočtenými v odst. 2 písm. a) a v odst. 2 písm. b).
Žádný postih se však nepoužije tehdy, pokud organizace producentů nebo seskupení producentů mohou doložit, že nenesou odpovědnost za zahrnutí nezpůsobilé částky.
4. Odstavce 2 a 3 se obdobně použijí na nezpůsobilé výdaje zjištěné během kontrol na místě nebo následných kontrol.
5. Pokud je hodnota produkce uvedené na trh ohlášena a zkontrolována před podáním žádosti o podporu, použijí se tyto ohlášené a schválené hodnoty při stanovování částek podle odst. 2 písm. a) a b).
Článek 118
Sankce po kontrolách prvního stupně při stažení z trhu
Jestliže jsou po kontrole uvedené v článku 108 zjištěny nesrovnalosti týkající se obchodních norem nebo minimálních požadavků podle článku 76, je příjemce povinen:
a)
zaplatit penále ve výši příspěvku Unie, vypočtené na základě množství stažených produktů, které neodpovídají obchodním normám nebo minimálním požadavkům, jsou-li tato množství pro dané stažení menší než 10 % množství oznámených ke stažení podle článku 78 tohoto nařízení;
b)
zaplatit penále ve výši dvojnásobku příspěvku Unie, jsou-li tato množství v rozmezí od 10 % do 25 % oznámených množství, nebo
c)
zaplatit penále ve výši příspěvku Unie za celé oznámené množství podle článku 78, pokud tato množství převyšují 25 % oznámeného množství.
Článek 119
Ostatní sankce použitelné vůči organizacím producentů při stažení z trhu
1. Postihy uvedené v článku 117 se vztahují na podporu, o niž se žádá v případech stažení z trhu, které jsou začleněny do výdajů operačních programů.
2. Výdaje na stažení z trhu se pokládají za nezpůsobilé tehdy, pokud s produkty nenabídnutými k prodeji nebylo naloženo způsobem stanoveným členským státem podle čl. 80 odst. 1, nebo má-li stažení produktu z trhu nebo jeho určení nepříznivý dopad na životní prostředí nebo jakékoli nepříznivé rostlinolékařské důsledky v rozporu s ustanoveními přijatými podle čl. 80 odst. 1.
Článek 120
Sankce použitelné vůči příjemcům stažených produktů
Jsou-li při kontrolách prováděných v souladu s články 108 a 109 zjištěny nesrovnalosti způsobené příjemci stažených produktů, použijí se tyto sankce:
a)
příjemci přestanou být způsobilými pro získání stažených produktů a
b)
příjemci produktů stažených z trhu jsou povinni nahradit hodnotu přijatých produktů a částky na krytí nákladů souvisejících s tříděním, balením a přepravou v souladu s pravidly stanovenými členskými státy.
Sankce podle písmene a) nabývá účinnosti okamžitě a uplatňuje se nejméně po dobu jednoho hospodářského roku. V závislosti na závažnosti nesrovnalosti může být její uplatňování prodlouženo.
Článek 121
Sklízení nezralého ovoce a zeleniny a jejich nesklízení
1. Jestliže je v případě sklízení nezralého ovoce a zeleniny zjištěno, že organizace producentů nesplnila své povinnosti, je tato organizace producentů povinna zaplatit formou penále částku vyrovnávací platby související s plochami, u nichž nebyla dodržena povinnost. Nesplnění povinností znamená případy, kdy:
a)
členský stát během ověřování podle čl. 110 odst. 1 druhého pododstavce zjistí, že sklízení nezralého ovoce a zeleniny nebylo odůvodněno na základě analýzy očekávané situace na trhu v dané době;
b)
plocha ohlášená jako místo sklízení nezralého ovoce a zeleniny není způsobilá pro sklízení nezralého ovoce a zeleniny, nebo
c)
plocha není plně sklizena nebo produkce nebyla denaturována.
2. Jestliže je v případě nesklízení zjištěno, že organizace producentů nesplnila své povinnosti, je tato organizace producentů povinna zaplatit formou penále částku vyrovnávací platby související s plochami, u nichž nebyla dodržena povinnost. Nesplnění povinností znamená případy, kdy:
a)
plocha oznámená jako místo nesklízení není způsobilá pro nesklízení;
b)
již došlo ke sklizni nebo částečné sklizni nebo
c)
došlo k nepříznivému dopadu na životní prostředí nebo k jakýmkoli nepříznivým rostlinolékařským důsledkům, za něž je odpovědná organizace producentů.
3. Penále uvedené v odstavcích 1 a 2 se použije navíc k veškerým postihům uloženým podle článku 117.
Článek 122
Bránění kontrole na místě
Žádost o podporu je zamítnuta pro dotčenou část příslušných výdajů, pokud organizace producentů, její člen nebo příslušný zástupce zabrání provedení kontroly na místě.
Článek 123
Placení vymáhaných podpor a penále
1. Organizace producentů, sdružení organizací producentů, seskupení producentů nebo jiné dotčené subjekty navrátí neoprávněně vyplacenou podporu spolu s úroky a zaplatí penále stanovené v tomto oddíle.
Úroky se vypočítávají:
a)
na základě doby, která uplynula mezi platbou a jejím uhrazením příjemcem;
b)
na základě sazby používané Evropskou centrální bankou na její hlavní operace refinancování, která je zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropské Unie a platná k datu, k němuž byla provedena neoprávněná výplata, zvýšené o tři procentní body.
2. Vrácená podpora, úroky a uložené penále se zaplatí do Evropského zemědělského záručního fondu.
Článek 124
Oznámování nesrovnalostí
Uplatňováním správních sankcí a postihů a navracením neoprávněně vyplacených částek podle tohoto oddílu není dotčeno oznamování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise (ES) č. 1848/2006 (16).
Oddíl 4
Monitorování a hodnocení operačních programů a vnitrostátních strategií
Článek 125
Společné výkonnostní ukazatele
1. Vnitrostátní strategie i operační programy jsou monitorovány a hodnoceny za účelem posouzení pokroku dosaženého v plnění cílů stanovených pro operační programy a jejich účelnosti a účinnosti s ohledem na tyto cíle.
2. Pokrok, účelnost a účinnost se posuzují prostřednictvím společných výkonnostních ukazatelů uvedených v příloze VIII a vztahujících se k výchozí situaci a finančnímu plnění, výstupům, výsledkům a dopadům prováděných operačních programů.
3. Jestliže to členský stát uzná za vhodné, vnitrostátní strategie stanoví omezený soubor doplňujících ukazatelů konkrétně pro danou strategii, které odrážejí vnitrostátní nebo regionální potřeby, podmínky a cíle specifické pro operační programy prováděné organizacemi producentů. Jsou-li k dispozici, jsou zohledněny rovněž doplňkové ukazatele týkající se environmentálních cílů, které nespadají pod společné výkonnostní ukazatele.
Článek 126
Postupy monitorování a hodnocení operačních programů
1. Organizace producentů zajistí monitorování a hodnocení svých operačních programů prostřednictvím příslušných ukazatelů ze společných výkonnostních ukazatelů podle článku 125 a případně doplňkových ukazatelů stanovených ve vnitrostátní strategii.
Za tímto účelem zavedou systém shromažďování, evidence a uchovávání údajů sloužících k sestavování uvedených ukazatelů.
2. Cílem monitorování je posouzení pokroku dosaženého při plnění specifických cílů stanovených pro daný operační program. Provádí se prostřednictvím finančních ukazatelů a ukazatelů výstupů a výsledků. Výsledky této činnosti slouží:
a)
k ověřování kvality provádění programu;
b)
k určení všech potřebných změn nebo přezkumu operačního programu za účelem dosažení cílů stanovených pro tento program a zlepšení řízení programu, včetně jeho finančního řízení;
c)
jako příspěvek k plnění požadavků na předkládání zpráv, které se týkají provádění operačního programu.
Údaje o výsledcích monitorovacích činností se zahrnou do každé výroční zprávy podle čl. 96 odst. 1, kterou je organizace producentů povinna předložit vnitrostátnímu orgánu pověřenému řízením vnitrostátní strategie.
3. Hodnocení má formu samostatné zprávy o hodnocení v polovině období.
Cílem hodnocení v polovině období, které lze provést s pomocí specializované konzultantské firmy, je prozkoumání stupně využití finančních prostředků, účinnosti a účelnosti operačního programu a posouzení pokroku dosaženého při plnění celkových cílů programu. K tomuto účelu se použijí společné výkonnostní ukazatele týkající se výchozí situace, výsledků a případně dopadů.
Hodnocení v polovině období může případně zahrnovat i kvalitativní vyhodnocení výsledků a dopadu environmentálních opatření zaměřených na:
a)
zamezení eroze půdy;
b)
omezení používání přípravků na ochranu rostlin nebo lepší hospodaření s těmito přípravky;
c)
ochranu stanovišť a biologickou rozmanitost nebo
d)
ochranu krajiny.
Výsledky tohoto hodnocení se použijí:
a)
ke zlepšení kvality operačních programů řízených organizací producentů;
b)
k určení všech potřebných věcných změn v operačním programu;
c)
jako příspěvek k plnění požadavků na předkládání zpráv, které se týkají provádění operačních programů, a
d)
k získání poznatků sloužících ke zlepšení kvality, účinnosti a účelnosti budoucích operačních programů řízených organizací producentů.
Hodnocení v polovině období se uskutečňuje během provádění operačního programu, a to dostatečně včas, aby bylo možné posoudit výsledky hodnocení pro potřeby přípravy následného operačního programu.
Zpráva o hodnocení v polovině období se připojí jako příloha k příslušné výroční zprávě uvedené v čl. 96 odst. 1.
Článek 127
Postupy monitorování a hodnocení vnitrostátní strategie
1. Monitorování a hodnocení vnitrostátní strategie se provádí prostřednictvím příslušných ukazatelů ze společných výkonnostních ukazatelů podle článku 125 a případně doplňkových ukazatelů stanovených ve vnitrostátní strategii.
2. Členské státy zavedou systém shromažďování, evidence a elektronického uchovávání údajů sloužících k sestavování ukazatelů uvedených v článku 125. Za tímto účelem vycházejí z údajů předaných organizacemi producentů a týkajících se monitorování a hodnocení jejich operačních programů.
3. Monitorování je průběžné a jeho cílem je posouzení pokroku dosaženého při plnění cílů stanovených pro dané operační programy. Provádí se prostřednictvím finančních ukazatelů a ukazatelů výstupů a výsledků. K tomuto účelu se použijí údaje předložené organizacemi producentů v rámci výročních zpráv o pokroku v souvislosti s monitorováním a hodnocením jejich operačních programů. Výsledky monitorování se použijí:
a)
k ověřování kvality provádění operačních programů;
b)
k určení všech potřebných změn nebo přezkumu vnitrostátní strategie za účelem dosažení cílů stanovených pro tuto strategii a zlepšení řízení při provádění strategie, včetně finančního řízení operačních programů, a
c)
jako příspěvek k plnění požadavků na podávání zpráv, které se týkají provádění vnitrostátní strategie.
4. Cílem hodnocení je posouzení pokroku dosaženého při plnění celkových cílů stanovených pro vnitrostátní strategii. Provádí se prostřednictvím ukazatelů týkajících se výchozí situace, výsledků a případně dopadů. K tomuto účelu se použijí výsledky monitorování operačních programů a jejich hodnocení v polovině období uvedené ve výročních zprávách o pokroku a závěrečných zprávách předaných organizacemi producentů. Výsledky hodnocení se použijí:
a)
ke zlepšení kvality strategie;
b)
k určení všech potřebných věcných změn ve vnitrostátní strategii a
c)
jako příspěvek k plnění požadavků na podávání zpráv, které se týkají provádění vnitrostátní strategie.
Hodnocení zahrnuje hodnocení, jež má být provedeno v roce 2012, ale musí být provedeno včas, aby bylo možné jeho výsledky zahrnout do samostatné hodnotící zprávy, která bude v tomtéž roce připojena k výroční zprávě členského státu uvedené v čl. 97 písm. b). Zpráva prozkoumá míru využití finančních prostředků, účinnost a účelnost prováděných operačních programů a posoudí účinky a dopad těchto programů ve vztahu k cílům stanoveným strategií, a případně také k dalším cílům stanoveným v čl. 103c odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007. Zaměří se na získání poznatků užitečných pro zlepšení kvality budoucích vnitrostátních strategií, a zejména na odhalování možných nedostatků v definování cílů nebo opatření způsobilých pro podporu nebo pro potřebu definování nových nástrojů.
KAPITOLA VI
Rozšíření působnosti pravidel na producenty hospodářského obvodu
Článek 128
Oznámení seznamu hospodářských obvodů
Oznámení seznamu hospodářských obvodů podle čl. 125f odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1182/2007 zahrnuje veškeré údaje potřebné k posouzení toho, zda byly splněny podmínky stanovené v čl. 125f odst. 2 prvním pododstavci uvedeného nařízení.
Článek 129
Oznámení závazných pravidel; reprezentativnost
1. Členský stát při oznamování pravidel, která stanovil jako závazná pro daný produkt a hospodářský obvod podle článku 125 g nařízení (ES) č. 1234/2007, současně uvědomí Komisi:
a)
o organizaci producentů nebo sdružení organizací producentů, které požádaly o rozšíření pravidel;
b)
o počtu producentů, kteří patří k této organizaci producentů nebo sdružení organizací producentů, a o celkovém počtu producentů v dotčeném hospodářském obvodu; tyto údaje jsou poskytovány s ohledem na situaci v době podání žádosti o rozšíření;
c)
o celkové produkci v hospodářském obvodu a o produkci uvedené na trh organizací producentů nebo sdružením organizací producentů v posledním hospodářském roce, pro který jsou k dispozici údaje;
d)
o datu, od kterého se pravidla, která mají být rozšířena, použijí na dotčenou organizaci producentů nebo sdružení organizací producentů, a
e)
o datu, od kterého rozšíření nabývá účinnosti, a době trvání jeho použití.
2. Členské státy určí pro účely stanovení reprezentativnosti ve smyslu čl. 125f odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 pravidla, kterými vylučují:
a)
producenty, jejichž produkce je určena zásadně pro přímý prodej spotřebitelům v hospodářství nebo v pěstitelské oblasti;
b)
přímé prodeje podle písmene a);
c)
produkty dodané ke zpracování podle čl. 125f odst. 4 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, kromě případů, kdy pro tyto produkty zcela nebo částečně platí příslušná pravidla.
Článek 130
Finanční příspěvky
Pokud členský stát rozhodne podle článku 125i nařízení (ES) č. 1234/2007, že producenti, kteří nepatří do organizací producentů, mají povinnost platit finanční příspěvek, zašle Komisi informace potřebné k posouzení souladu s podmínkami stanovenými v uvedeném článku.
K těmto informacím patří zejména základ, ze kterého se příspěvek vypočítá, a jednotková výše tohoto základu, příjemce nebo příjemci a charakter různých nákladů uvedených v článku 125i nařízení (ES) č. 1234/2007.
Článek 131
Rozšíření nad rámec jednoho hospodářského roku
Pokud je rozhodnuto použít rozšíření na období delší než jeden hospodářský rok, členské státy ověří pro každý hospodářský rok, že podmínky týkající se reprezentativnosti stanovené v čl. 125f odst. 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 jsou nadále dodržovány po celé období, na které je použito rozšíření.
Pokud členské státy zjistí, že podmínky již nejsou dodržovány, neprodleně zruší rozšíření s účinností od začátku následujícího hospodářského roku.
Členské státy o každém zrušení neprodleně uvědomí Komisi a ta tyto informace zveřejní prostředky, jež uzná za vhodné.
Článek 132
Ovoce prodané na stromě; odběratelé
1. V případech, kdy producenti, kteří nejsou členy organizace producentů, prodají ovoce na stromě, je odběratel za účelem dosažení souladu s předpisy uvedenými v bodě 1 písm. e), bodě 1 písm. f) a v bodě 3 přílohy XVIa nařízení (ES) č. 1234/2007 považován za producenta tohoto ovoce.
2. Příslušné členské státy mohou rozhodnout, že pravidla uvedená v příloze XVIa nařízení (ES) č. 1234/2007 s výjimkou těch, která jsou uvedena v odstavci 1, mohou být závazná pro odběratele, pokud odpovídají za správu dotčené produkce.
HLAVA IV
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
KAPITOLA I
Dovozní cla a režim vstupní ceny
Oddíl 1
Režim vstupní ceny
Článek 133
Oblast působnosti a definice
1. Tento oddíl stanoví pravidla pro použití článku 140a nařízení (ES) č. 1234/2007.
2. Pro účely tohoto oddílu:
a)
„šarží“ se rozumí zboží předložené v rámci celního prohlášení o propuštění do volného oběhu, které má platnost pouze pro zboží téhož původu jednoho kódu KN, a
b)
„dovozcem“ se rozumí deklarant ve smyslu čl. 4 odst. 18 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (17).
Článek 134
Oznámení cen a množství dovezených produktů
1. U každého produktu a období uvedených v příloze XVI části A, pro každý tržní den a každý původ oznámí členské státy Komisi nejpozději do 12:00 hodin (bruselského času) následujícího pracovního dne:
a)
průměrné reprezentativní ceny produktů dovezených ze třetích zemí a prodaných na reprezentativních dovozních trzích podle článku 135 a významné ceny zjištěné na jiných trzích u velkého množství dovezených produktů, nebo nejsou-li k dispozici žádné ceny na reprezentativních trzích, významné ceny dovezených produktů zjištěné na jiných trzích, a
b)
celkové množství, které se vztahuje k cenám uvedeným v písmenu a).
Jestliže je celkové množství uvedené v písmenu b) nižší než jedna tuna, příslušné ceny se Komisi neoznamují.
2. Ceny uvedené v odst. 1 písm. a) se zaznamenávají:
a)
u každého z produktů uvedených v příloze XVI části A;
b)
u každé z dostupných odrůd a velikostí a
c)
na úrovni dovozce/velkoobchodník nebo velkoobchodník/maloobchodník, nejsou-li k dispozici ceny na úrovni dovozce/velkoobchodník.
Z těchto cen se odečtou tyto částky:
a)
obchodní rozpětí ve výši 15 % pro obchodní centra v Londýně, Milánu a Rungisu a ve výši 8 % pro ostatní obchodní centra a
b)
náklady na dopravu a pojištění v rámci celního území Unie.
Pro náklady na dopravu a pojištění, které je nutno odečíst podle druhého pododstavce, mohou členské státy stanovit standardní částky odpočtu. Tyto standardní částky a metody jejich výpočtu se neprodleně oznámí Komisi.
3. Pokud jsou ceny zaznamenané v souladu s odstavcem 2 zjištěny na úrovni velkoobchodník/maloobchodník, nejprve se sníží o 9 % s ohledem na obchodní rozpětí velkoobchodníka a poté o částku 0,7245 EUR na 100 kg s ohledem na náklady na manipulaci a daně a poplatky na trhu.
4. U produktů uvedených v příloze XVI části A, na které se vztahuje zvláštní obchodní norma, se za reprezentativní považují:
a)
ceny produktů I. třídy jakosti za předpokladu, že množství v této třídě představují alespoň 50 % z celkového množství na trhu;
b)
ceny produktů I. třídy jakosti doplněné, pokud produkty této třídy představují méně než 50 % z celkového množství, o ceny stanovené pro produkty II. třídy jakosti tak, aby dohromady představovaly 50 % celkového množství uvedeného na trh;
c)
ceny stanovené pro produkty II. třídy jakosti, nejsou-li produkty I. třídy jakosti k dispozici, pokud není rozhodnuto, že se na ně použije vyrovnávací koeficient, jestliže tyto produkty nejsou v důsledku produkčních podmínek u produktů dotčeného původu obvykle a tradičně uváděny na trh v I. třídě jakosti v důsledku jejich jakostních znaků.
Vyrovnávací koeficient uvedený v písm. c) prvního pododstavce se použije na ceny, z nichž byly odečteny částky uvedené v odstavci 2.
U produktů uvedených v příloze XVI části A, na které se nevztahuje zvláštní obchodní norma, se za reprezentativní považují ceny produktů splňujících všeobecnou obchodní normu.
Článek 135
Reprezentativní trhy
Členské státy uvědomí Komisi o obvyklých tržních dnech na trzích uvedených v příloze XVII, které se považují za reprezentativní trhy.
Článek 136
Paušální dovozní hodnoty
1. U každého produktu a období uvedených v příloze XVI části A a pro každý původ Komise stanoví každý pracovní den paušální dovozní hodnotu, která se rovná váženému průměru reprezentativních cen podle článku 134, od nichž je odečtena paušální částka 5 EUR na 100 kg a valorická cla.
2. Pokud je pro produkty a období použití uvedené v příloze XVI části A stanovena paušální dovozní hodnota v souladu s tímto oddílem, nepoužije se jednotková cena podle čl. 152 odst. 1 písm. a) nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (18). Nahradí se paušální dovozní hodnotou podle odstavce 1.
3. Pokud pro produkt určitého původu není v platnosti žádná paušální dovozní hodnota, použije se průměr paušálních dovozních hodnot platných pro daný produkt.
4. Během období použití stanovených v příloze XVI část A zůstávají paušální dovozní hodnoty v platnosti, dokud nejsou změněny. Přestávají však platit, pokud není Komisi po sedm po sobě následujících tržních dnů oznámena žádná průměrná reprezentativní cena.
Jestliže podle prvního pododstavce není pro daný produkt v platnosti žádná paušální dovozní hodnota, rovná se paušální dovozní hodnota platná pro uvedený produkt jeho poslední průměrné paušální dovozní hodnotě.
5. Odchylně od odstavce 1 není s účinností od prvního dne období použití uvedených v příloze XVI části A v platnosti žádná paušální dovozní hodnota, pokud ji není možné vypočítat.
6. Reprezentativní ceny v eurech se převádějí s pomocí reprezentativního tržního kurzu vypočítaného pro daný den.
7. Paušální dovozní hodnoty vyjádřené v eurech zveřejní Komise způsobem, jaký uzná za vhodný.
Článek 137
Základ vstupní ceny
1. Vstupní cena, na jejímž základě jsou produkty uvedené v příloze XVI části A zařazeny do společného celního sazebníku, je podle volby dovozce rovna:
a)
ceně FOB produktů v jejich zemi původu, k níž se přičtou náklady na pojištění a dopravu na hranice celního území Unie, pokud jsou tato cena i tyto náklady známy v době přijetí celního prohlášení o propuštění produktů do volného oběhu. Pokud výše uvedené ceny převyšují o více než 8 % paušální dovozní hodnotu platnou pro dotčený produkt v době přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu, dovozce musí složit jistotu podle čl. 248 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93. Pro tento účel se částka dovozního cla, které mohou nakonec produkty podléhat, rovná částce cla, kterou by dovozce zaplatil, kdyby byl dotčený produkt zařazen na základě dotčené paušální dovozní hodnoty, nebo
b)
celní hodnotě vypočítané podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 použité pouze na dotčené dovezené produkty. V tomto případě se clo odečte podle čl. 136 odst. 1 tohoto nařízení. V uvedeném případě složí dovozce jistotu uvedenou v čl. 248 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2454/93, která se rovná výši cla, které by zaplatil, kdyby byly produkty zařazeny na základě paušální dovozní hodnoty platné pro dotčenou šarži, nebo
c)
paušální dovozní hodnotě vypočítané v souladu s článkem 136 tohoto nařízení.
2. Vstupní cena, na jejímž základě jsou produkty uvedené v příloze XVI části B zařazeny do společného celního sazebníku, je podle volby dovozce rovna:
a)
ceně FOB produktů v jejich zemi původu, k níž se přičtou náklady na pojištění a dopravu na hranice celního území Unie, pokud jsou tato cena i tyto náklady známy v době přijetí celního prohlášení. Mají-li celní orgány za to, že musí být vyžadována jistota podle článku 248 nařízení (EHS) č. 2454/93, musí dovozce složit jistotu, která se rovná maximální částce cla platného pro dotčený produkt, nebo
b)
celní hodnotě vypočítané podle čl. 30 odst. 2 písm. c) nařízení (EHS) č. 2913/92 použité pouze na dotčené dovezené produkty. V tomto případě se clo odečte podle čl. 136 odst. 1 tohoto nařízení. V tom případě musí dovozce složit jistotu uvedenou v článku 248 nařízení (EHS) č. 2454/93, která se rovná maximální částce cla platného pro dotčený produkt.
3. Jestliže je vstupní cena vypočtena na základě ceny FOB produktů v zemi původu, vypočte se celní hodnota na základě příslušného prodeje za tuto cenu.
Jestliže je vstupní cena vypočtena v souladu s některým z postupů stanovených v odst. 1 písm. b) nebo c) nebo odst. 2 písm. b), vypočte se celní hodnota na stejném základě jako vstupní cena.
4. Dovozce má jeden měsíc od data prodeje dotčených produktů, s výhradou maximální lhůty čtyř měsíců ode dne přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu, na to, aby prokázal, že šarže byla prodána za podmínek potvrzujících správnost cen uvedených v odst. 1 písm. a) nebo odst. 2 písm. a), nebo aby určil celní hodnotu uvedenou v odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b). Nedodržení jednoho z těchto konečných termínů má za následek propadnutí jistoty, aniž je dotčeno použití odstavce 5.
Složená jistota se uvolní v tom rozsahu, ve kterém je celním orgánům poskytnut uspokojivý důkaz o podmínkách prodeje.
V opačném případě jistota propadá na zaplacení dovozních cel.
5. Lhůtu čtyř měsíců uvedenou v odstavci 4 mohou příslušné orgány členského státu na základě řádně zdůvodněné žádosti dovozce prodloužit maximálně o tři měsíce.
6. Pokud příslušné orgány při kontrole zjistí, že nebyly splněny požadavky tohoto článku, vymáhají dlužné clo podle článku 220 nařízení (EHS) č. 2913/92. Do částky vymahatelného cla nebo částky, kterou ještě zbývá uhradit, se započítá také úrok ode dne propuštění zboží do volného oběhu až do dne úhrady. Použije se úroková sazba platná pro úhradu pohledávek podle vnitrostátního práva.
Oddíl 2
Dodatečná dovozní cla
Článek 138
Oblast působnosti a definice
1. Dodatečné dovozní clo podle čl. 141 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 (dále jen „dodatečné clo“) může být použito na produkty a období uvedené v příloze XVIII za podmínek stanovených v tomto oddílu.
2. Spouštěcí hodnoty pro dodatečná cla jsou uvedeny v seznamu v příloze XVIII.
Článek 139
Oznámení objemů
1. U každého produktu uvedeného v příloze XVIII a během vyznačených období oznámí členské státy Komisi údaje týkající se objemů produktů propuštěných do volného oběhu, přičemž použijí metodu pro dohled nad preferenčními dovozy uvedenou v článku 308d nařízení (EHS) č. 2454/93.
Toto oznámení o objemech produktů propuštěných do volného oběhu během předchozího týdne musí být učiněno každý týden ve středu nejpozději do 12:00 hodin (bruselského času).
2. Celní prohlášení pro propuštění do volného oběhu v případě produktů v působnosti tohoto oddílu, která celní orgány mohou přijmout na žádost dovozce a která neobsahují některé údaje uvedené v příloze 37 nařízení (EHS) č. 2454/93, musí kromě údajů uvedených v článku 254 uvedeného nařízení obsahovat údaje o čisté hmotnosti (v kg) dotčených produktů.
Jestliže se pro účely propuštění produktů v působnosti tohoto oddílu do volného oběhu použije zjednodušené celní prohlášení podle článku 260 nařízení (EHS) č. 2454/93, musí zjednodušená celní prohlášení obsahovat kromě ostatních požadavků údaje o čisté hmotnosti (v kg) dotčených produktů.
Jestliže se pro účely propuštění produktů v působnosti tohoto oddílu do volného oběhu použije místní celní řízení podle článku 263 nařízení (EHS) č. 2454/93, musí sdělení celním orgánům uvedené v čl. 266 odst. 1 uvedeného nařízení obsahovat veškeré nezbytné údaje pro identifikaci zboží a také vyznačení čisté hmotnosti (v kg) dotčených produktů.
Ustanovení čl. 266 odst. 2 písm. b) nařízení (EHS) č. 2454/93 se na dovozy produktů v působnosti tohoto oddílu nepoužije.
Článek 140
Vybírání dodatečného cla
1. Pokud se zjistí, že u jednoho z produktů v jednom z období uvedených v příloze XVIII překračuje množství uvedené do volného oběhu odpovídající spouštěcí objem, uloží Komise dodatečné clo kromě případů, kdy je nepravděpodobné, že by dovozy narušily trh Unie, nebo kdyby účinky nebyly s ohledem na zamýšlený cíl přiměřené.
2. Dodatečné clo se vybírá z množství uvedeného do volného oběhu po datu uložení uvedeného cla za předpokladu, že:
a)
z jeho sazebního zařazení určeného v souladu s článkem 137 vyplývá uložení nejvyšších specifických cel, která se vztahují na dovážené produkty daného původu;
b)
produkty jsou dovezeny v době uložení dodatečného cla.
Článek 141
Výše dodatečného cla
Dodatečné clo uložené podle článku 140 se rovná jedné třetině cla, které je pro daný produkt stanoveno v souladu se společným celním sazebníkem.
U dovážených produktů, na něž se vztahují celní preference spojené s valorickým clem, se dodatečné clo rovná jedné třetině specifického cla pro daný produkt, pokud se použije čl. 140 odst. 2.
Článek 142
Výjimky z dodatečného cla
1. Dodatečné clo se neuloží na:
a)
zboží dovezené v rámci celních kvót uvedených v příloze 7 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (19) (dále jen „kombinovaná nomenklatura“);
b)
zboží dopravované do Unie podle odstavce 2.
2. Za zboží dopravované do Unie se považuje zboží, které:
a)
opustilo zemi původu před rozhodnutím o uložení dodatečného cla a
b)
převáží se s přepravním dokladem platným pro přepravu z místa nakládky v zemi původu do místa vykládky v Unii, který byl vystaven ještě před uložením uvedeného dodatečného cla.
3. Zúčastněné strany uspokojivě prokážou celním orgánům, že podmínky uvedené v odstavci 2 byly splněny.
Celní orgány však mohou mít za to, že vyvážené produkty opustily zemi původu přede dnem uložení dodatečného cla, pokud je předložen některý z těchto dokladů:
a)
u lodní přepravy lodní náložný list, z něhož vyplývá, že nakládka byla provedena před tímto dnem,
b)
u železniční přepravy náložný list, který byl orgánem železnice země původu přijat před tímto dnem;
c)
u silniční přepravy přepravní smlouva (CMR) nebo jiný tranzitní dokument vystavený v zemi původu před tímto dnem, pokud jsou dodrženy podmínky stanovené dvoustrannými nebo mnohostrannými dohodami v oblasti tranzitu Unie nebo společného tranzitu;
d)
u letecké přepravy letecký náložný list, z něhož vyplývá, že letecká společnost přijala produkty před tímto dnem.
HLAVA V
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 143
Kontroly
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení nebo jiné právní předpisy Unie, zavedou členské státy kontroly a opatření v míře nezbytné pro zajištění řádného používání nařízení (ES) č. 1234/2007 a tohoto nařízení. Kontroly a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Unie.
Zajistí zejména, aby:
a)
bylo možno kontrolovat veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy, vnitrostátním rámcem nebo vnitrostátní strategií;
b)
příslušné orgány členského státu odpovědné za provádění kontrol měly k dispozici dostatečný počet pracovníků s odpovídající kvalifikací a zkušenostmi pro účinné provádění kontrol a aby
c)
byly stanoveny kontroly k zamezení neoprávněného dvojího financování opatření podle tohoto nařízení z jiných režimů Unie nebo vnitrostátních režimů.
Článek 144
Vnitrostátní sankce
Aniž jsou dotčeny sankce uvedené v tomto nařízení nebo v nařízení (ES) č. 1234/2007, zajistí členské státy, aby byly v případě nesrovnalostí ve vztahu k požadavkům uvedeným v tomto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007 použity sankce na vnitrostátní úrovni, které musí být účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Unie.
Článek 145
Uměle vytvořené situace
Aniž jsou dotčena jakákoli zvláštní opatření stanovená v tomto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007, neprovádí se žádná platba ve prospěch osob, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořily podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb, a získaly tak výhodu, která je v rozporu s cíli dotčeného režimu podpor.
Článek 146
Oznámení
1. Členské státy určí jeden příslušný orgán nebo subjekt odpovědný za plnění oznamovací povinnosti ohledně:
a)
organizací producentů, sdružení organizací producentů a seskupení producentů podle článku 97 tohoto nařízení;
b)
produkčních cen ovoce a zeleniny na vnitřním trhu podle článku 98 tohoto nařízení;
c)
cen a množství produktů dovezených ze třetích zemí a prodaných na reprezentativních dovozních trzích podle článku 134 tohoto nařízení;
d)
dovážených objemů produktů uvolněných do volného oběhu podle článku 139 tohoto nařízení.
2. Členské státy oznámí Komisi, které příslušné orgány a subjekty určily, a kontakty na ně, včetně veškerých změn těchto údajů.
Seznam určených orgánů nebo subjektů, včetně jejich názvů a adres, se zpřístupní členským státům a veřejnosti všemi vhodnými prostředky za pomoci informačních systémů zavedených Komisí, včetně zveřejnění na internetu.
3. Aniž by byla dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, členské státy předkládají všechna oznámení určená Komisi podle tohoto nařízení elektronicky přes informační systém, který příslušným orgánům a subjektům členských států zpřístupní Komise, a to ve formátu, který Komise stanoví.
Oznámení, které nebyla předložena stanoveným způsobem a ve stanoveném formátu podle prvního pododstavce, mohou být pokládána za nepředložená, aniž je dotčen odstavec 5.
4. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení, přijmou členské státy veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby byly schopny dodržet lhůty pro oznámení stanovená v tomto nařízení.
5. Jestliže členský stát nepředloží oznámení v souladu s požadavky tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo pokud se oznámení zdá být nesprávné s ohledem na objektivní skutečnosti známé Komisi, může Komise částečně nebo zcela pozastavit měsíční platby uvedené v článku 14 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 (20), pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny, a to do až doby, kdy je oznámení předloženo správně.
Článek 147
Zjevné omyly
Veškeré oznámení, žádosti a požadavky předložené členskému státu podle tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 1234/2007, včetně žádostí o podporu, mohou být po svém podání kdykoli upraveny v případě, že v nich příslušný orgán členského státu zjistí zjevné chyby.
Článek 148
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
Jestliže má být v souladu s tímto nařízením nebo nařízením (ES) č. 1234/2007 uložena sankce či penále nebo odňata výhoda nebo uznání, nejsou takové sankce či penále uloženy nebo odnětí provedeno v případech vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu článku 31 nařízení (ES) č. 73/2009.
Případ vyšší moci však musí být včetně příslušných důkazů, uspokojivě doložených příslušnému orgánu členského státu, oznámen orgánu do deseti pracovních dnů ode dne, kdy je dotčená osoba schopna tak učinit.
Článek 149
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1580/2007 se zrušuje.
Článek 134 nařízení (ES) č. 1580/2007 však zůstává použitelný až do 31. srpna 2011.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XIX.
Článek 150
Přechodná ustanovení
1. Operační programy, které využívají čl. 203 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007, mohou pokračovat až do konce za předpokladu, že jsou v souladu s pravidly platnými před 1. lednem 2008.
2. Pravidly týkajícími se minimálních vlastností surovin dodaných ke zpracování a minimálních požadavků na jakost hotových výrobků, která zůstávají v platnosti pro suroviny sklizené na území členských států, jež využívají přechodného opatření uvedeného odstavce, jsou pro účely čl. 203a odst. 6 nařízení (ES) č. 1234/2007, kromě příslušných obchodních norem uvedených v hlavě II tohoto nařízení, pravidla obsažená v nařízeních Komise uvedených v příloze XX.
3. Plány uznání přijaté podle nařízení (ES) č. 2200/96, které nadále využívají výhod spojených s přijetím podle čl. 203a odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, pro seskupení producentů mimo členské státy, které ke Společenství přistoupily dne 1. května 2004 nebo později, a mimo nejvzdálenější regiony Unie podle článku 349 Smlouvy nebo menší ostrovy v Egejském moři podle čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1405/2006 (21) jsou financovány podle čl. 103a odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007.
Plány uznání přijaté podle nařízení (ES) č. 2200/96, které využívaly výhod čl. 14 odst. 7 uvedeného nařízení a nadále využívají výhod spojených s přijetím podle čl. 203a odst. 4 nařízení (ES) č. 1234/2007, jsou financovány podle čl. 103a odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1234/2007.
4. V případě potřeby upraví členské státy své vnitrostátní strategie nejpozději do 15. září 2011 tak, aby:
a)
řádně odůvodnily, jaká vzdálenost se považuje za „značnou“ podle čl. 50 odst. 7 písm. b);
b)
stanovily maximální procentní podíl ročních výdajů v rámci operačního programu, které mají být vynaloženy na akce spojené s nakládáním s obaly šetrným k životnímu prostředí podle čl. 60 odst. 4 druhého pododstavce.
5. Operační programy schválené před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost mohou pokračovat až do konce, aniž by byl dodržen maximální procentní podíl podle čl. 60 odst. 4 druhého pododstavce.
Článek 151
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. června 2011.
32011R0543
L 157/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
07.06.2011.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 543/2011
od 7. lipnja 2011.
o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1234/2007 za sektore voća i povrća te prerađevina voća i povrća
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavljanju zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 3. drugi podstavak, članak 103.h, članak 121. točku (a), članke 127. i 134., članak 143. točku (b), članke 148. i 179., članak 192. stavak 2., članak 194. i članak 203.a stavak 8. zajedno s člankom 4.,
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 1234/2007 uspostavljena je zajednička organizacija poljoprivrednih tržišta uključujući i sektore voća i povrća i prerađevina voća i povrća.
(2)
Provedbena pravila kojima su obuhvaćeni sektori voća i povrća te prerađevina voća i povrća utvrđena su Uredbom Komisije (EZ) br. 1580/2007 od 21. prosinca 2007. o utvrđivanju provedbenih pravila za Uredbe Vijeća (EZ) br. 2200/96, (EZ) br. 2201/96 i (EZ) br. 1182/2007 u sektoru voća i povrća (2). Ta je Uredba nekoliko puta izmijenjena. U interesu jasnoće, primjereno je ugraditi sva provedbena pravila u novu Uredbu zajedno s izmjenama potrebnim s obzirom na stečena iskustva te staviti izvan snage Uredbu (EZ) 1580/2007.
(3)
Potrebno je utvrditi tržišne godine za proizvode iz sektora voća i povrća te prerađevina voća i povrća. Budući da u tim sektorima više nema programa potpora koji slijede ciklus berbe pojedinih proizvoda, sve tržišne godine mogu se uskladiti s kalendarskom godinom.
(4)
Člankom 113. stavkom 1. točkama (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 Komisija je ovlaštena utvrđivati tržišne standarde za voće i povrće odnosno prerađevine voća i povrća. Sukladno članku 113.a stavku 1. te Uredbe, voće i povrće namijenjeno svježe za prodaju potrošaču može se stavljati na tržište samo ako je zdrave, besprijekorne i tržišne kakvoće i ako je naznačena zemlja podrijetla. Kako bi se ujednačila provedba ove odredbe, primjereno je utvrditi detalje i predvidjeti opće tržišne standarde za sve svježe voće i povrće.
(5)
Potrebno je donijeti posebne tržišne standarde za one proizvode za koje se, na temelju procjene njihove važnosti, čini nužnim uvesti standard, posebno uzimajući u obzir kojim se proizvodima najviše trguje u smislu vrijednosti, na temelju podataka referentne baze podataka Europske komisije o međunarodnoj trgovini, Comext.
(6)
Kako bi se izbjegle prepreke trgovini, kad je potrebno utvrditi posebne tržišne standarde za pojedine proizvode, ti standardi trebaju biti oni koje je utvrdila Gospodarska komisija Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE). Kad nije uveden poseban tržišni standard na razini Unije, proizvod će se smatrati da ispunjava opći tržišni standard ako posjednik može dokazati da proizvodi odgovaraju nekom utvrđenom standardu UNECE-a.
(7)
Potrebno je predvidjeti izuzeća i oslobođenja od primjene tržišnih standarda za određene aktivnosti koje su vrlo marginalne i/ili specifične, ili se događaju na početku distribucijskog lanca, ili za sušeno voće i povrće i proizvode namijenjene za preradu. Budući da se pojedini proizvodi prirodno dalje razvijaju i naginju kvarenju, potrebno je dopustiti da nemaju potpunu svježinu i jedrost pod uvjetom da se ne svrstavaju u „ekstra” klasu. Određene proizvode koji obično nisu cijeli u trenutku prodaje, potrebno je izuzeti iz uobičajenog tržišnog standarda koji inače zahtijeva da se proizvodi prodaju čitavi.
(8)
Pojedinačni podaci propisani tržišnim standardom trebaju biti vidljivo istaknuti na pakiranju ili naljepnici. Kako bi se izbjegle prijevare i slučajevi zavaravanja potrošača, pojedinačni podaci propisanih standardom trebaju biti dostupni potrošaču prije kupovine, pogotovo kod prodaje na daljinu gdje je iskustvo pokazalo da postoji opasnost od prijevare te izbjegavanje zaštite potrošača predviđene standardom.
(9)
Pakiranja koja sadrže različite vrste voća i povrća postaju sve učestalija na tržištu kao odgovor na potražnju određenih potrošača. Iz razloga poštene trgovine voće i povrće koje se prodaje u istom pakiranju treba biti ujednačene kakvoće. Za proizvode za koje nisu propisani standardi Unije to se može osigurati primjenom općih odredbi. Potrebno je utvrditi propise obilježavanja mješavina raznih vrsta voća i povrća u istom pakiranju. Oni ne trebaju biti tako strogi kao oni propisani tržišnim standardom kako bi se posebno uzela u obzir raspoloživost prostora na naljepnici.
(10)
Kako bi se osigurala propisna i učinkovita provedba kontrole, računi i popratna dokumentacija, koji nisu namijenjeni potrošačima, trebaju sadržavati određene glavne podatke koji su sastavni dio tržišnog standarda.
(11)
Za selektivne kontrole s ciljem analize rizika kako je predviđeno člankom 113.a stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, potrebno je utvrditi detaljna pravila za takve kontrole. Posebno treba naglasiti ulogu analize rizika kod odabira proizvoda za kontrole.
(12)
Svaka država članica treba odrediti inspekcijska tijela odgovorna za provedbu kontrola usklađenosti u svakoj fazi stavljanja na tržište. Jedno od tih tijela treba biti nadležno za kontakte i koordinaciju između svih drugih imenovanih tijela.
(13)
Budući da je poznavanje trgovaca i njihovih glavnih značajki nužno sredstvo u analizi država članica, u svakoj se državi članici mora uspostaviti baza podataka trgovaca svježim voćem i povrćem. Kako bi se osigurala obuhvaćenost svih aktera u prodajnom lancu i zbog pravne sigurnosti, potrebno je detaljno definirati naziv „trgovac”.
(14)
Kontrole usklađenosti potrebno je provoditi uzorkovanjem i usmjeravati pozornost na trgovce za koje je najvažnije da imaju robu koja nije u skladu sa standardima. Uzimajući u obzir značajke njihovih nacionalnih tržišta, države članice trebaju utvrditi pravila kojima se daje prednost kontrolama posebnih kategorija trgovaca. Radi osiguranja transparentnosti, o tim je pravilima potrebno izvijestiti Komisiju.
(15)
Države članice trebaju osigurati usklađenost s tržišnim standardima svježeg voća i povrća koje se izvozi u treće zemlje, te potvrđivati usklađenost u skladu sa Ženevskim protokolom o standardizaciji svježeg voća i povrća te suhog i sušenog voća, zaključenog u okviru Gospodarske komisije Ujedinjenih Naroda za Europu (UNECE) i Programa za primjenu međunarodnih standarda za voće i povrće Organizacije za gospodarsku suradnju i razvitak (OECD).
(16)
Uvoz svježeg voća i povrća iz trećih zemalja treba biti usklađen s tržišnim standardima ili jednakovrijednim standardima. Kontrole usklađenosti moraju se stoga provoditi prije nego što roba uđe na carinsko područje Unije, osim kad se radi o malim partijama za koje inspekcijska tijela smatraju da su niskoga rizika. U određenim trećim zemljama koje pružaju zadovoljavajuća jamstva za usklađenost, inspekcijska tijela tih trećih zemalja mogu provoditi kontrole prije izvoza. Kad se primjenjuje ova mogućnost, države članice trebaju redovito nadzirati učinkovitost i kakvoću kontrola prije izvoza koje provode inspekcijska tijela treće zemlje.
(17)
Voće i povrće namijenjeni preradi ne moraju odgovarati tržišnim standardima, te stoga treba osigurati da se oni ne prodaju na tržištu kao svježi proizvodi. Takvi proizvodi moraju biti pravilno označeni.
(18)
Potrebno je da se voće i povrće čija se usklađenost s tržišnim standardima provjerava podvrgne istom tipu kontrole u svim tržišnim fazama. S tim ciljem primjenjuju se inspekcijske smjernice koje preporuča Gospodarska Komisija Ujedinjenih Naroda za Europu (UNECE) zajedno s relevantnim preporukama OECD-a. Potrebno je, međutim, utvrditi posebne postupke za kontrole u fazi prodaje na malo.
(19)
Potrebno je utvrditi propise za priznavanje proizvođačkih organizacija za proizvode prema njihovom zahtjevu. Ako je zatraženo odobrenje samo za proizvode namijenjene preradi, potrebno je osigurati da se oni doista i dostavljaju za preradu.
(20)
Kako bi se potpomoglo ostvarenje ciljeva u sektoru voća i povrća i osiguralo da proizvođačke organizacije obavljaju svoj posao na održiv i učinkovit način, potrebno je da unutar proizvođačkih organizacija vlada maksimalna stabilnost. Članstvo proizvođača u proizvođačkoj organizaciji potrebno je stoga ograničiti na minimalno razdoblje. Utvrđivanje otkaznih rokova i datum kada stupa na snagu istupanje iz članstva treba ostati u nadležnosti država članica.
(21)
Glavne i ključne djelatnosti proizvođačke organizacije trebaju se odnositi na koncentriranje ponude i stavljanje na tržište. Međutim, treba dopustiti proizvođačkim organizacijama da se bave i drugim djelatnostima, bilo trgovačke ili druge prirode.
(22)
Potrebno je poticati suradnju među proizvođačkim organizacijama tako da se dopusti da se stavljanje na tržište voća i povrća kupljenog isključivo od druge priznate proizvođačke organizacije izostavi iz obračuna, kako u svrhu glavne djelatnosti tako i kod drugih djelatnosti. Kad je proizvođačka organizacija odobrena za pojedini proizvod za koji su potrebna tehnička sredstva, potrebno je dopustiti da njezini članovi, društva kćeri osiguraju ta sredstva ili da povjere dio proizvodnje vanjskim izvršiteljima.
(23)
Proizvođačke organizacije mogu posjedovati udjele u društvima kćerima, što doprinosi povećanju dodane vrijednosti proizvodnje njihovih članova. Potrebno je utvrditi pravila za izračun vrijednosti takve proizvodnje koja se stavlja na tržište. Glavne djelatnosti takvih društava kćeri trebaju nakon prijelaznog razdoblja prilagodbe biti iste kao aktivnosti proizvođačke organizacije.
(24)
Potrebno je utvrditi detaljna pravila za odobravanje i funkcioniranje udruženja proizvođačkih organizacija, transnacionalnih proizvođačkih organizacija i transnacionalnih udruženja proizvođačkih organizacija kako je predviđeno Uredbom (EZ) br. 1234/2007. Radi dosljednosti, ona trebaju, što je više moguće, odražavati pravila utvrđena za proizvođačke organizacije.
(25)
Kako bi se olakšala koncentracija ponude, potrebno je poticati spajanje postojećih proizvođačkih organizacija da formiraju nove, određivanjem pravila za udruživanje operativnih programa spojenih organizacija.
(26)
Poštujući načela prema kojima se proizvođačka organizacija osniva na vlastitu inicijativu proizvođača koji ju i kontroliraju, državama članicama treba prepustiti utvrđivanje uvjeta na temelju kojih se druge fizičke ili pravne osobe prihvaćaju kao članovi proizvođačke organizacije i/ili udruženja proizvođačkih organizacija.
(27)
Kako bi se osiguralo da proizvođačke organizacije uistinu predstavljaju minimalni broj proizvođača, države članice poduzimaju mjere kojima osiguravaju da manjina članova, koja možda sačinjava glavninu proizvodnje u proizvođačkoj organizaciji, nezasluženo ne dominira njezinim upravljanjem i radom.
(28)
Kako bi se uzeli u obzir različiti uvjeti proizvodnje i prodaje na tržištu u Uniji, države članice trebaju utvrditi određene uvjete za odobrenje preliminarnog priznanja proizvođačkih grupa koje podnose plan priznavanja.
(29)
S ciljem promicanja osnivanja stabilnih proizvođačkih organizacija koje su sposobne dati trajni prinos postizanju ciljeva sektora za voće i povrće, potrebno je odobriti preliminarno priznanje samo proizvođačkim grupama koje pokažu sposobnost ispunjavanja svih zahtjeva za priznavanje u okviru određenog vremenskog roka.
(30)
Potrebno je utvrditi podatke koje proizvođačke grupe moraju navesti u planu priznavanja. Kako bi se omogućilo proizvođačkim grupama što bolje ispunjavanje uvjeta priznavanja, potrebno je dopustiti promjenu planova priznavanja. S tim ciljem, potrebno je donijeti odredbu kojom se omogućava državama članicama da zatraže od proizvođačke organizacije poduzimanje popravnih radnji radi osiguranja provedbe njihovoga plana.
(31)
Proizvođačka grupa može ispuniti uvjete za priznavanje prije nego je plan priznavanja dovršen. Potrebno je donijeti odredbu kojom se takvim grupama dopušta podnošenje zahtjeva za priznavanje s nacrtom operativnih programa. Radi dosljednosti, odobrenje takvog priznanja proizvođačkoj grupi mora značiti dovršenje njezina plana priznavanja, a predviđena se potpora prekida. Međutim, da bi se uzelo u obzir višegodišnje financiranje ulaganja, za ulaganja za koja se može dobiti potpora potrebno je omogućiti prenošenje u operativne programe.
(32)
Radi olakšanja pravilne primjene sustava potpore kojom se pokrivaju troškovi osnivanja i administrativnog poslovanja proizvođačkih grupa, takvu potporu potrebno je odobravati paušalno. Za paušalnu potporu potrebno je odrediti najveći iznos, kako bi bila u skladu s proračunskim ograničenjima. Osim toga, uzimajući u obzir različite financijske potrebe proizvođačkih grupa različitih veličina, taj se najveći iznos treba prilagoditi primjereno vrijednosti proizvodnje proizvođačkih grupa koja se plasira na tržište.
(33)
Radi dosljednosti i neometanog prijelaza u status priznate proizvođačke grupe, na proizvođačke se grupe trebaju primjenjivati ista pravila kao i na glavne djelatnosti proizvođačkih organizacija i na vrijednost njihove proizvodnje stavljene na tržište.
(34)
Kako bi se uzele u obzir financijske potrebe novih proizvođačkih grupa i osigurala pravilna primjena sustava potpora u slučajevima kada dolazi do spajanja, potrebno je dopustiti mogućnost davanja potpora proizvođačkim grupama koje proizlaze iz spajanja.
(35)
Radi lakše primjene sustava potpore operativnim programima potrebno je jasno definirati proizvodnju koju proizvođačka organizacija stavlja na tržište, uključujući specifikaciju onih proizvoda koji se mogu uzimati u obzir, i fazu prodaje na tržištu u kojoj se mora izračunati vrijednost proizvodnje. S ciljem kontrole i pojednostavljenja primjereno je primjenjivati paušalni iznos za izračun vrijednosti voća i povrća namijenjenog za preradu koji predstavlja vrijednost osnovnog proizvoda tj. voća i povrća namijenjenog preradi, i djelatnosti koje nisu stvarne djelatnosti prerade. Budući da se količine voća i povrća potrebne za proizvodnju prerađevina voća i povrća jako razlikuju ovisno o skupini proizvoda, te se razlike trebaju odraziti u paušalnim stopama koje se primjenjuju. U slučaju voća i povrća namijenjenog za preradu koje se pretvara u aromatsko bilje i prah paprike, primjereno je uvesti paušalni iznos s ciljem izračuna vrijednosti voća i povrća namijenjenog za preradu koji predstavlja vrijednost samo osnovnog proizvoda. Također treba dopustiti i dodatne metode izračuna proizvodnje za prodaju na tržištu za slučajeve godišnjih oscilacija ili nedovoljnih podataka. Kako bi se spriječila zloporaba ovog sustava, proizvođačkim organizacijama ne smije se općenito dopustiti promjena metodologije za utvrđivanje referentnih razdoblja tijekom trajanja programa.
(36)
Kako bi se osigurao neometen prijelaz na novi sustav za izračun vrijednosti proizvodnje za prodaju na tržištu za voće i povrće namijenjeno za preradu, novom metodom izračuna neće biti obuhvaćeni operativni programi odobreni do 20. siječnja 2010., ne dovodeći u pitanje mogućnost izmjena operativnih programa u skladu s člancima 65. i 66. Uredbe (EZ) br. 1580/2007. Zbog istog razloga vrijednost proizvodnje koja se stavlja na tržište u referentnom razdoblju operativnog programa odobrenog nakon toga datuma, treba se izračunavati prema novim pravilima.
(37)
S ciljem osiguranja pravilnog korištenja potpore, potrebno je utvrditi pravila za upravljanje operativnim fondovima i financijskim doprinosima članova, dopuštajući što je više moguće fleksibilnost, pod uvjetom da svi proizvođači mogu koristiti operativni fond i da mogu demokratski sudjelovati u odlukama o njegovom korištenju.
(38)
Potrebno je donijeti propise o utvrđivanju područja primjene i strukturi nacionalne strategije za održive operativne programe i nacionalni okvir za aktivnosti zaštite okoliša. Cilj je na najbolji način rasporediti financijska sredstva i poboljšati kakvoću strategije.
(39)
Kako bi se nadležnim tijelima omogućilo primjereno vrednovanje podataka te uključivanje u programe, odnosno isključivanje iz programa, mjera i djelatnosti, potrebno je utvrditi postupak za podnošenje i odobravanje operativnih programa, uključujući rokove. Budući da se programima upravlja na godišnjoj osnovi, potrebno je predvidjeti da se programi koji nisu odobreni prije zadanog datuma odgađaju za godinu dana.
(40)
Potreban je postupak za godišnju izmjenu operativnih programa za sljedeću godinu, kako bi ih se moglo prilagoditi, uzimajući u obzir sve nove uvjete koji nisu bili predviđeni prilikom njihovog prvobitnog podnošenja. Osim toga, potrebno je omogućiti promjenu mjera i iznosa operativnog fonda tijekom svake godine provedbe programa. Da bi se osiguralo očuvanje ukupnih ciljeva odobrenih programa, sve takve promjene trebaju podlijegati određenim ograničenjima i uvjetima, koje određuju države članice, i sadržavati obavezu obavješćivanja nadležnih tijela o promjenama.
(41)
S ciljem financijske i pravne sigurnosti, potrebno je sastaviti popis aktivnosti i troškova koji ne mogu biti obuhvaćeni operativnim programima.
(42)
Kako bi se spriječilo neopravdano bogaćenje pojedinca koji je prekinuo veze s organizacijom tijekom korisnog roka trajanja ulaganja, kad se radi o ulaganjima na pojedinačnim gospodarstvima, potrebno je utvrditi odredbe kojima se dopušta organizacijama naplaćivanje preostale vrijednosti ulaganja, bilo da je takvo ulaganje vlasništvo jednog člana ili organizacije.
(43)
S ciljem osiguranja pravilne primjene sustava potpora, potrebno je utvrditi podatke koje trebaju sadržavati zahtjevi za potporu kao i postupke za isplatu potpore. Kako bi se spriječile poteškoće u protoku novca, organizacijama proizvođača treba biti na raspolaganju sustav avansnog plaćanja uz odgovarajuća jamstva. Iz sličnih razloga treba biti na raspolaganju alternativni sustav za naknadu već nastalih troškova.
(44)
Proizvodnja voća i povrća je nepredvidljiva a proizvodi su lako kvarljivi. Višak na tržištu, čak i manji, može znatno poremetiti tržište. Potrebno je donijeti detaljne odredbe o području važenja i primjeni upravljanja krizama i zaštitnim mjerama u vezi s proizvodima navedenim u članku 1. stavku 1. točki (i) Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Za ta je pravila potrebno što je moguće više predvidjeti fleksibilnost i brzu primjenu u krizama, te stoga treba dopustiti da odluke donose same države članice i proizvođačke organizacije. Ipak, pravilima treba spriječiti zloporabe i odrediti ograničenja primjene određenih mjera, uključujući financijske uvjete. Također je potrebno osigurati propisno poštovanje fitosanitarnih zahtjeva i zahtjeva za zaštitu okoliša.
(45)
Potrebno je donijeti detaljna pravila u vezi s povlačenjem s tržišta, vodeći računa o potencijalnoj važnosti ove mjere. Posebno treba donijeti pravila vezano uz sustav povećane potpore za voće i povrće povučeno s tržišta koje određene dobrotvorne organizacije i druga trgovačka društva i ustanove distribuiraju besplatno kao humanitarnu pomoć. Kako bi se omogućila besplatna distribucija, primjereno je predvidjeti mogućnost da se humanitarnim organizacijama i ustanovama dopusti naplata simboličnog doprinosa od krajnjih primatelja povučenih proizvoda ako su ti proizvodi prerađeni. Osim toga, potrebno je utvrditi maksimalne razine potpore za povlačenja s tržišta, kako bi se osiguralo da one ne postanu stalni alternativni izlaz za proizvode u odnosu na proizvode koji se prodaju na tržištu. U tom smislu, za one proizvode za koje su maksimalne razine naknade Unije za povlačenje s tržišta utvrđene u Prilogu V. Uredbi Vijeća (EZ) br. 2200/96 od 28. listopada 1996. o zajedničkom uređenju tržišta voća i povrća (3), potrebno je nastaviti primjenjivati tu razinu, uz uvjet određenog stupnja povećanja kako bi se uzela u obzir činjenica da se sada ova povlačenja sufinanciraju. Za druge proizvode, kod kojih se dosada nije pokazalo da predstavljaju rizik od prekomjernih povlačenja, potrebno je dopustiti državama članicama da određuju maksimalne razine potpore. Međutim, iz sličnih razloga u svim je slučajevima potrebno utvrditi količinsko ograničenje povlačenja po proizvodu i po proizvođačkoj organizaciji.
(46)
Potrebno je donijeti detaljna pravila vezano uz nacionalnu financijsku potporu koju države članice mogu odobravati u regijama Unije u kojima je stupanj organiziranosti proizvođača posebno nizak, uključujući definiranje tog niskog stupnja organiziranosti. Potrebno je utvrditi postupke odobravanja takve nacionalne potpore kao i postupke za odobravanje i iznos naknade ove potpore koju odobrava Unija, kao i udjel naknade. U tim se postupcima trebaju odraziti dosada važeće naknade.
(47)
Potrebno je donijeti detaljna pravila, posebno postupovne odredbe o utvrđivanju uvjeta pod kojima se pravila koja su donijele proizvođačke organizacije ili udruženja takvih organizacija u sektoru voća i povrća mogu proširiti na sve proizvođače na određenom gospodarskom području. Ako se proizvod prodaje sa stabla, treba precizirati koja se pravila mogu proširiti na proizvođače odnosno na kupce.
(48)
Kako bi se nadzirao uvoz jabuka i osiguralo da porast uvoza jabuka ne prođe nezapaženo u razmjerno kratkom vremenskom razdoblju, uveden je 2006. sustav uvoznih dozvola za jabuke koje spadaju u okvir kombinirane nomenklature (oznaka KN) 0808 10 80 kao prijelazni sustav. U međuvremenu su razvijeni precizniji načini nadzora uvoza jabuka koji nisu tako komplicirani za trgovce kao važeći sustav izdavanja dozvola. Zato treba u kratkom roku ukinuti primjenu predočenja uvoznih dozvola za jabuke koje spadaju u okvir oznake KN 0808 10 80.
(49)
Potrebno je donijeti detaljna pravila u vezi sustava ulaznih cijena za voće i povrće. Budući da se većina kvarljivog voća i povrća isporučuje kao konsignacijska roba, to stvara posebne poteškoće u određivanju njihove vrijednosti. Potrebno je utvrditi moguće metode izračuna ulazne cijene na osnovi prema kojoj se uvozni proizvodi klasificiraju u Zajedničkoj carinskoj tarifi. Posebno je potrebno utvrditi standardne uvozne vrijednosti na temelju ponderiranog prosjeka prosječnih cijena proizvoda i predvidjeti posebnu odredbu za slučajeve kad nisu na raspolaganju cijene za proizvode određenog podrijetla. Potrebno je predvidjeti odredbu prema kojoj se u određenim okolnostima polaže sredstvo osiguranja radi osiguranja pravilne primjene sustava.
(50)
Potrebno je donijeti detaljna pravila u vezi s uvoznom carinom koja se naplaćuje za određene proizvode dodatno onoj predviđenoj u Zajedničkoj carinskoj tarifi. Dodatna se carina može naplatiti ako uvozne količine pojedinih proizvoda prelaze razine aktiviranja određene za taj proizvod i razdoblje primjene. Roba na putu u Uniju izuzeta je od dodatne carine i stoga je potrebno donijeti posebne odredbe za takvu robu.
(51)
Potrebno je donijeti propise za odgovarajući nadzor i vrednovanje tekućih programa i sustava potpore, kako bi proizvođačke organizacije i države članice mogle procijeniti njihovu uspješnost i učinkovitost.
(52)
Potrebno je utvrditi propise vezano uz vrstu, oblik i sredstva komunikacije potrebne za provedbu ove Uredbe. Ti propisi trebaju sadržavati odredbu, prema kojoj proizvođači i proizvođačke organizacije obavješćuju države članice, a države članice Komisiju, kao i posljedice koje proizlaze od zakašnjelog ili netočnog obavješćivanja.
(53)
Potrebno je utvrditi mjere vezano uz potrebne kontrole s ciljem osiguranja pravilne primjene ove Uredbe i Uredbe (EZ) br. 1234/2007 kao i odgovarajuće kazne koje će se primjenjivati za ustanovljene nepravilnosti. Ove mjere trebaju sadržavati kako posebne kontrole i kazne utvrđene na razini Unije tako i dodatne nacionalne kontrole i kazne. Kontrole i kazne trebaju biti odvraćujuće, učinkovite i proporcionalne. Potrebno je predvidjeti pravila za rješavanje slučajeva očitih grešaka, više sile i drugih izvanrednih okolnosti kako bi se osigurao pošteni tretman proizvođača. Potrebno je predvidjeti pravila za umjetno stvorena stanja, kako bi se spriječila bilo kakva korist proistekla iz takvih stanja.
(54)
Potrebno je donijeti propise za nastavak neometanog prijelaza iz prethodnog sustava, utvrđenog Uredbom (EZ) br. 2200/96, Uredbom Vijeća (EZ) br. 2201/96 od 28. listopada 1996. o zajedničkoj organizaciji tržišta prerađevina voća i povrća (4) i Uredbom Vijeća (EZ) br. 2202/96 od 28. listopada 1996. o uvođenju programa potpore Zajednice za proizvođače određenih agruma (5), na novi sustav utvrđen Uredbom Vijeća (EZ) br. 1182/2007 od 26. rujna 2007. o posebnim pravilima vezano uz sektor voća i povrća, o izmjeni direktiva 2001/112/EZ i 2001/113/EZ i uredaba (EEZ) br. 827/68, (EZ) br. 2200/96, (EZ) br. 2201/96, (EZ) br. 2826/2000, (EZ) br. 1782/2003 i (EZ) br. 318/2006 te o stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2202/96 (6), te Uredbom (EZ) br. 1234/2007 i Uredbom (EZ) br. 1580/2007 i zatim ovom Uredbom, kao i o provedbi prijelaznih mjera utvrđenih u članku 203.a Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
(55)
Kako bi se ograničili učinci ukidanja sustava izdavanja uvoznih dozvola za jabuke na strukture trgovine, treba se i dalje primjenjivati članak 134. Uredbe (EZ) br. 1580/2007 do 31. kolovoza 2011.
(56)
Upravljački odbor za zajedničku organizaciju tržišta poljoprivrednih proizvoda nije dostavio mišljenje u roku koji je odredio predsjedavajući,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
GLAVA I.
UVODNE ODREDBE
Članak 1.
Područje primjene i korištenje pojmova
1. Ovom se Uredbom utvrđuju provedbena pravila za Uredbu 1234/2007 vezano uz sektore voća i povrća te prerađevina voća i povrća.
Međutim, glave II. i III. ove Uredbe primjenjuju se samo na proizvode iz sektora voća i povrća, kako je navedeno u članku 1. stavku 1. točki (i) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i proizvode namijenjene isključivo preradi.
2. Osim ako nije drukčije predviđeno ovom Uredbom, pojmovi koji se koriste u Uredbi (EZ) br. 1234/2007 imaju isto značenje kad se koriste u ovoj Uredbi.
Članak 2.
Tržišne godine
Tržišne godine za voće i povrće i prerađevine voća i povrća teku od 1. siječnja do 31. prosinca.
GLAVA II.
KLASIFIKACIJA PROIZVODA
POGLAVLJE I.
Opća pravila
Članak 3.
Tržišni standardi; posjednici
1. Opći tržišni standardi su zahtjevi iz članka 113.a stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Detalji općeg tržišnog standarda navedeni su u Prilogu I. dijelu A ovoj Uredbi.
Voće i povrće koje nije obuhvaćeno posebnim tržišnim standardom mora biti u skladu s općim tržišnim standardom. Međutim, ako je posjednik u mogućnosti dokazati da su proizvodi u skladu s jednim od važećih standarda koji je donijela Gospodarska komisija Ujedinjenih Naroda za Europu (UNECE), takvi se proizvodi smatraju u skladu s općim tržišnim standardom.
2. Posebni tržišni standardi iz članka 113. stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 navedeni su u Prilogu I. dijelu B ovoj Uredbi za sljedeće proizvode:
(a)
jabuke;
(b)
agrume;
(c)
kivi;
(d)
lisnate salate, endivije kovrčavog i ravnog lista;
(e)
breskve i nektarine;
(f)
kruške;
(g)
jagode;
(h)
slatke paprike;
(i)
stolno grožđe;
(j)
rajčice.
3. Za potrebe članka 113.a stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, „posjednik” znači svaka fizička ili pravna osoba koja je u stvarnom posjedu određenih proizvoda.
Članak 4.
Odstupanja i izuzeci od primjene tržišnih standarda
1. Odstupajući od odredaba članka 113.a stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, s tržišnim standardima ne moraju biti usklađeni sljedeći proizvodi:
(a)
pod uvjetom da su jasno označeni riječima „namijenjeni za preradu” ili „za prehranu životinja” ili drugim istovrijednim riječima, proizvodi:
i.
namijenjeni za industrijsku proizvodnju; ili
ii.
namijenjeni za prehranu životinja ili za neku drugu neprehrambenu uporabu;
(b)
proizvodi koje proizvođač prenosi na svojem posjedu na potrošače za njihovu osobnu uporabu;
(c)
proizvodi, koji su na zahtjev neke države članice Odlukom Komisije donesene u skladu s postupkom iz članka 195. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 priznati kao proizvodi određene regije, koje maloprodajni trgovci regije prodaju za dobro uhodanu tradicionalnu lokalnu potrošnju;
(d)
obrezani ili narezani proizvodi „pripremljeni za jelo” ili „spremni za kuhanje”;
(e)
proizvodi koji se stavljaju na tržište kao jestive klice nakon što proklije sjeme biljaka razvrstanih kao voće i povrće iz članka 1. stavka 1. točke (i) i Priloga I dijela IX. Uredbi (EZ) br. 1234/2007.
2. Odstupajući od odredaba članka 113.a stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, sljedeći proizvodi ne moraju biti u skladu s tržišnim standardima unutar određenog proizvodnog područja:
(a)
proizvodi koje uzgajivač prodaje ili isporučuje stanicama za pripremu i pakiranje ili objektima za skladištenje, ili otprema sa svog gospodarstva u takve stanice; i
b)
proizvodi koji se otpremaju iz objekata za skladištenje u stanice za pripremu i pakiranje.
3. Odstupajući od odredaba članka 113.a stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, države članice smiju izuzeti od posebnih tržišnih standarda proizvode ponuđene u maloprodaji potrošačima za njihovu osobnu uporabu i označene s „proizvod je namijenjen za preradu” ili drugim istovrijednim riječima koji su namijenjeni za preradu osim one iz stavka 1. točke (a) podtočke (i) ovog članka.
4. Odstupajući od odredaba članka 113.a stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, države članice smiju izuzeti od posebnih tržišnih standarda proizvode koje uzgajivač prodaje izravno krajnjem potrošaču za osobnu potrošnju na tržnicama predviđenim samo za proizvođače unutar određenog proizvodnog područja koje definira država članica.
5. Odstupajući od odredaba članka 113.a stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, vezano uz posebne tržišne standarde, dopušta se da voće i povrće, koje nije u kategoriji „ekstra” klase, u fazama koje slijede nakon otpreme, pokazuje manji nedostatak svježine i jedrosti te neznatan pad kvalitete zbog daljnjeg zrenja i sklonosti kvarenju.
6. Odstupajući od odredaba članka 113.a stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, sljedeći se proizvodi izuzimaju od zahtjeva ispunjavanja općih tržišnih standarda:
(a)
neuzgajane (samonikle) gljive oznake KN 0709 59;
(b)
kapari oznake KN 0709 90 40;
(c)
gorki bademi oznake KN 0802 11 10;
(d)
oljušteni bademi oznake KN 0802 12;
(e)
oljušteni lješnjaci oznake KN 0802 22;
(f)
oljušteni orasi oznake KN 0802 32;
(g)
pinjoli oznake KN 0802 90 50;
(h)
pistaciji oznake KN 0802 50 00;
(i)
makadamija orasi oznake KN 0802 60 00;
(j)
pekan orasi oznake KN ex 0802 90 20;
(k)
drugi orašasti plodovi oznake KN 0802 90 85;
(l)
sušene plaintains (vrste banana za kuhanje) oznake KN 0803 00 90;
(m)
sušeni agrumi oznake KN 0805;
(n)
mješavine tropskih orašastih plodova oznake KN 0813 50 31;
(o)
mješavine drugih orašastih plodova oznake KN 0813 50 39;
(p)
šafran oznake KN 0910 20.
7. Dokazni materijali da proizvodi obuhvaćeni stavkom 1. točka (a) i stavkom 2. ispunjavaju utvrđena mjerila, a posebno vezano uz njihovu namijenjenu uporabu, dostavljaju se nadležnom tijelu pojedine države članice.
Članak 5.
Pojedinosti podataka
1. Pojedinosti podataka koji su propisani ovim poglavljem moraju biti čitljivo i vidljivo naznačeni na jednoj strani pakiranja, neizbrisivo otisnuti izravno na pakiranje ili na naljepnici koja je sastavni dio pakiranja ili je na njega pričvršćena.
2. Za robu koja se prevozi u rasutom stanju i tovari izravno na prijevozno sredstvo, pojedinosti podataka iz stavka 1. moraju biti naznačene u ispravi koja prati robu ili prikazane na obavijesti postavljenoj na vidljivo mjesto unutar prijevoznog sredstva.
3. U slučaju ugovora za prodaju na daljinu u smislu članka 2. stavka 1. Direktive 97/7/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7), zahtijeva se da su pojedinosti podataka o usklađenosti s tržišnim standardima dostupne prije sklapanja kupoprodajnog ugovora.
4. Na računima i popratnim ispravama, osim na potvrdama o kupovini za potrošače, mora se naznačiti naziv i zemlja podrijetla proizvoda i prema potrebi klasa, sorta ili trgovački tip, ako se to zahtijeva posebnim tržišnim standardom, ili činjenica da je roba namijenjena za preradu.
Članak 6.
Pojedinosti podataka u fazi prodaje na malo
1. U fazi prodaje na malo, pojedinosti podataka koji su propisani u ovom poglavlju moraju biti čitljivi i na vidljivom mjestu. Proizvodi se smiju nuditi na prodaju pod uvjetom da trgovac na malo istakne dodatno i čitljivo pojedinosti podataka o zemlji podrijetla i prema potrebi klase, sorte ili trgovačkog tipa na takav način da se ne obmanjuje potrošača.
2. Za unaprijed zapakirane proizvode u smislu Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (8), mora se navesti neto težina uz sve podatke predviđene tržišnim standardima. Međutim, za proizvode koji se obično prodaju po komadu, ne primjenjuje se obveza da se navede neto težina ako je broj komada jasno vidljiv i lako brojiv izvana ili ako je broj naveden na naljepnici.
Članak 7.
Mješavine
1. Prodaja pakiranja neto težine od 5 kg ili manje, koja sadrže mješavine različitih vrsta voća i povrća dopuštena je:
(a)
ako su proizvodi ujednačene kakvoće i svaki je pojedini proizvod u skladu s određenim posebnim tržišnim standardom ili, ako nema posebnog tržišnog standarda za taj određeni proizvod, s općim tržišnim standardom;
(b)
ako je pakiranje pravilno označeno u skladu s ovom glavom; i
(c)
ako mješavina nije takva da se može obmanuti potrošača.
2. Zahtjevi stavka 1. točke (a) ne primjenjuju se na proizvode uvrštene u mješavinu koji nisu proizvodi iz sektora voća i povrća navedeni u članku 1. stavku 1. točki (i) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Ako je voće i povrće u mješavini podrijetlom iz više od jedne države članice ili iz treće zemlje, puni nazivi zemalja podrijetla mogu se zamijeniti, prema potrebi, jednim od sljedećih podataka:
(a)
„mješavina voća i povrća iz EU-a”;
(b)
„mješavina voća i povrća koje nije iz EU-a”;
(c)
„mješavina voća i povrća iz EU-a i onog koje nije iz EU-a”.
POGLAVLJE II.
Kontrole usklađenosti s tržišnim standardima
Odjeljak 1.
Opće odredbe
Članak 8.
Područje primjene
Ovim se poglavljem utvrđuju pravila za kontrole usklađenosti, što znači za provedbu kontrola voća i povrća u svim tržišnim fazama kako bi se provjerilo da ispunjava tržišne standarde i ostale odredbe iz ove glave i članaka 113. i 113.a Uredbe 1234/2007.
Članak 9.
Koordinacijska i kontrolna tijela
1. Svaka država članica imenuje:
(a)
jedno nadležno tijelo odgovorno za koordinaciju i kontakte u područjima obuhvaćenim ovim poglavljem, dalje u tekstu „koordinacijsko tijelo”; i
(b)
inspekcijsko tijelo ili tijela odgovorna za primjenu ovog poglavlja, dalje u tekstu „inspekcijska tijela”.
Koordinacijska i inspekcijska tijela navedena u prvom podstavku mogu biti javna ili privatna. Međutim, za njih su u svakom slučaju odgovorne države članice.
2. Države članice obavješćuju Komisiju o:
(a)
nazivu te poštanskoj i e-mail adresi koordinacijskog tijela kojeg su imenovale u skladu s stavku 1. točki (a);
(b)
nazivu te poštanskoj i e-mail adresi inspekcijskih tijela koja su imenovale u skladu sa stavkom 1. točkom (b); i
(c)
točnom opisu odgovarajućih područja djelatnosti inspekcijskih tijela koja su imenovale.
3. Koordinacijsko tijelo može biti inspekcijsko tijelo ili jedno od inspekcijskih tijela ili bilo koje drugo tijelo imenovano u skladu sa stavkom 1.
4. Komisija javno objavljuje, na način koji smatra prikladnim, popis koordinacijskih tijela koja su imenovale države članice.
Članak 10.
Baza podataka trgovaca
1. Države članice sastavljaju bazu podataka o trgovcima voćem i povrćem, u koju su upisani, u skladu s uvjetima utvrđenim u ovom članku, trgovci koji se bave trgovinom voća i povrća za koje su standardi utvrđeni u članku 113. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
S tim ciljem države članice mogu koristiti bilo koju drugu bazu podataka ili baze podataka koje su izrađene u druge svrhe.
2. Za potrebe ove Uredbe „trgovac” je bilo koja fizička ili pravna osoba koja:
(a)
posjeduje voće i povrće koje podliježe tržišnim standardima s namjerom:
i.
izlaganja ili nuđenja na prodaju;
ii.
njihove prodaje; ili
iii.
stavljanjem na tržište na neki drugi način; ili
(b)
stvarno provodi djelatnosti navedene u točki (a) u vezi s voćem i povrćem koje podliježe tržišnim standardima.
Djelatnosti navedene u točki (a) prvog podstavka obuhvaćaju:
(a)
prodaju na daljinu bilo internetom ili na drugi način;
(b)
takve djelatnosti koje provodi fizička ili pravna osoba za sebe ili u ime treće strane; i
(c)
takve djelatnosti koje se provode u Uniji i/ili izvozom u treće zemlje i/ili uvozom iz trećih zemalja.
3. Države članice određuju uvjete pod kojima se sljedeći trgovci uvrštavaju ili ne uvrštavaju u bazu podataka:
(a)
trgovci čije su djelatnosti izuzete od obveze poštovanja tržišnih standarda u skladu sa člankom 4.; i
(b)
fizičke ili pravne osobe čije su djelatnosti u sektoru voća i povrća ograničene na prijevoz robe ili na prodaju u fazi prodaje na malo.
4. Kad se baza podataka trgovaca sastoji od nekoliko različitih dijelova, koordinacijsko tijelo osigurava da su baza podataka, njezini dijelovi i njihovo ažuriranje ujednačeni. Ažuriranje se poduzima posebno na temelju informacija prikupljenih tijekom kontrola usklađenosti.
5. U bazi podataka sadržani su za svakog trgovca:
(a)
registracijski broj, ime i adresa;
(b)
podaci potrebni za razvrstavanje u jednu od kategorija rizika navedeni u članku 11. stavku 2., posebno njegovo mjesto u prodajnom lancu te podaci o važnosti trgovačkog društva;
(c)
podaci o nalazima prijašnjih kontrola svakog trgovca;
(d)
sve ostale informacije koje se smatraju potrebnima za kontrolu, poput podataka o postojanju sustava jamstava kakvoće ili sustava samokontrole u vezi s poštovanjem tržišnih standarda.
Ažuriranje baze podataka poduzima se posebno na temelju informacija prikupljenih tijekom kontrola usklađenosti.
6. Trgovci su dužni dostavljati podatke koje države članice smatraju potrebnima za izradu i ažuriranje baze podataka. Države članice utvrđuju uvjete pod kojima se u bazu podataka uvrštavaju trgovci koji nemaju poslovni nastan na njihovom državnom području ali na njemu obavljaju poslovne aktivnosti.
Odjeljak 2.
Kontrole usklađenosti koje provode države članice
Članak 11.
Kontrole usklađenosti
1. Države članice osiguravaju da se kontrole usklađenosti provode selektivno na temelju analize rizika s primjerenom učestalosti, kako bi se osiguralo poštovanje tržišnih standarda i drugih propisa ove glave te članaka 113. i 113.a Uredbe (EZ) 1234/2007.
U mjerila za procjenu rizika uključeno je i postojanje potvrde o usklađenosti iz članka 14. koju izdaje nadležno tijelo treće zemlje čije se kontrole usklađenosti priznaju u skladu sa člankom 15. Postojanje takve potvrde smatra se faktorom smanjenja rizika od neusklađenosti.
Mjerilima za procjenu rizika mogu se također obuhvatiti:
(a)
vrsta proizvoda, razdoblje proizvodnje, cijena proizvoda, vremenske prilike, postupci pakiranja i rukovanja, uvjeti skladištenja, zemlja podrijetla, prijevozna sredstva ili veličina pojedine partije;
(b)
veličina trgovačkih društava, položaj u prodajnom lancu, količina odnosno vrijednost robe koju stavljaju na tržište, njihova proizvodna paleta, područje na koje isporučuju ili vrsta poslovanja kojim se bave poput skladištenja, sortiranja, pakiranja ili prodaje;
(c)
nalazi ustanovljeni u prijašnjim kontrolama uključujući broj i vrstu ustanovljenih nedostataka, uobičajenu kakvoću proizvoda koji se stavljaju na tržište, razinu tehničke opreme koja se koristi;
(d)
pouzdanost sustava za osiguranje kakvoće trgovaca ili sustava samokontrole vezano uz poštovanje tržišnih standarda;
(e)
mjesto na kojem se provodi kontrola, posebno ako je to mjesto prvog ulaska na područje Unije ili mjesto na kojem se proizvodi pakiraju ili utovaruju;
(f)
sve ostale informacije koje bi mogle ukazivati na neusklađenost.
2. Analiza rizika temelji se na podacima sadržanim u bazi podataka trgovaca iz članka 10. na temelju kojih se trgovci razvrstavaju prema kategorijama rizika.
Države članice unaprijed utvrđuju:
(a)
mjerila za procjenu rizika od neusklađenosti pojedinih partija;
(b)
na temelju analize rizika za svaku kategoriju rizika, najmanje udjele trgovaca ili partija i/ili količine koje podliježu provjeri usklađenosti.
Na temelju analize rizika države članice mogu odlučiti da neće provoditi selektivne kontrole proizvoda koji ne podliježu posebnim tržišnim standardima.
3. Ako se kontrolama ustanove znatne nepravilnosti, države članice povećavaju učestalost kontrola u odnosu na trgovce, proizvode, podrijetlo ili druge parametre.
4. Trgovci dostavljaju inspekcijskim tijelima sve informacije koje ta tijela smatraju potrebnima za organizaciju i provedbu kontrola usklađenosti.
Članak 12.
Ovlašteni trgovci
1. Države članice mogu dopustiti da trgovci razvrstani u najnižu kategoriju rizika i koji pružaju posebna jamstva o poštovanju tržišnih standarda, koriste obrazac iz Priloga II. za označivanje svakog pakiranja u fazi otpreme i/ili da potpisuju potvrdu o usklađenosti iz članka 14.
2. Odobrenje se izdaje za razdoblje od najmanje jedne godine.
3. Trgovci koji mogu koristiti tu mogućnost moraju:
(a)
raspolagati osobljem za kontrolu koje je prošlo izobrazbu koju priznaju države članice;
(b)
raspolagati odgovarajućom opremom za pripremu i pakiranje proizvoda;
(c)
obvezati se da će provoditi kontrole usklađenosti robe koju otpremaju i voditi registar svih provedenih kontrola.
4. Kad pojedini odobreni trgovac više ne ispunjava uvjete odobrenja, država članica opoziva odobrenje.
5. Ne dovodeći u pitanje stavak 1. odobreni trgovci mogu i dalje primjenjivati obrasce naljepnica koje su na dan 30. lipnja 2009. u skladu s Uredbom 1580/2007, sve dok ne iscrpe zalihe.
Odobrenja izdana trgovcima prije 1. srpnja 2009. i dalje važe u razdoblju za koje su izdane.
Članak 13.
Prihvaćanje deklaracija carinskog tijela
1. Carinsko tijelo može prihvatiti izvozne deklaracije i/ili deklaracije za puštanje u slobodnu prodaju za proizvode koji podliježu posebnim tržišnim standardima ako:
(a)
robu prati potvrda o usklađenosti; ili
(b)
nadležno inspekcijsko tijelo obavijesti carinsko tijelo da je za određene partije izdana potvrda o usklađenosti; ili
(c)
nadležno inspekcijsko tijelo obavijesti carinsko tijelo da nije izdana potvrda o usklađenosti za određene partije jer ih se ne mora provjeravati s obzirom na procjenu rizika iz članka 11. stavka 1.
Time se ne dovodi u pitanje bilo kakva kontrola usklađenosti koju provodi država članica iz članka 11.
2. Stavak 1. također se primjenjuje i na proizvode koji podliježu općim tržišnim standardima utvrđenim u dijelu A Priloga I. i na proizvode navedene u članku 4. stavku 1. točki (a) ako to pojedina država članica smatra potrebnim s obzirom na analizu rizika iz članka 11. stavka. 1.
Članak 14.
Potvrda o usklađenosti
1. Pojedino nadležno tijelo može izdavati potvrde o usklađenosti kojima potvrđuje da dotični proizvodi ispunjavaju odgovarajući tržišni standard (dalje u tekstu: „potvrda”). Potvrda kojom se koriste nadležna tijela u Uniji navedena je u Prilogu III.
Umjesto potvrda koje izdaju nadležna tijela Unije, treće zemlje navedene u članku 15. stavku 4. mogu koristiti svoje vlastite potvrde pod uvjetom da one sadrže najmanje jednakovrijedne podatke kao potvrda Unije. Na način koji ona smatra primjerenim Komisija će izraditi obrazac za takve potvrde trećih zemalja.
2. Potvrde se mogu izdavati na papiru s originalnim potpisom ili u verificiranom elektroničkom obliku s elektroničkim potpisom.
3. Na svaku potvrdu nadležno tijelo stavlja žig, a potpisuje je za to ovlaštena osoba ili osobe.
4. Potvrda se izdaje na najmanje jednom službenom jeziku Unije.
5. Svaka potvrda mora imati serijski broj koji služi za identifikaciju. Nadležno tijelo zadržava presliku svake izdane potvrde.
6. Iznimno od odredaba stavka 1. prvog podstavka, države članice mogu i dalje primjenjivati potvrde koje su na dan 30. lipnja 2009. u skladu s Uredbom (EZ) br. 1580/2007, sve dok se ne iscrpe zalihe.
Odjeljak 3.
Kontrole usklađenosti koje provode treće zemlje
Članak 15.
Odobravanje kontrola usklađenosti koje provode treće zemlje prije uvoza u Uniju
1. U skladu s postupkom iz članka 195. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, Komisija može na zahtjev neke treće zemlje odobriti kontrole usklađenosti s posebnim tržišnim standardima koje provodi ta treća zemlja prije uvoza u Uniju.
2. Odobrenje iz stavka 1. može se dati trećim zemljama koje to zatraže i u kojima se poštuju tržišni standardi Unije, ili barem jednakovrijedni standardi, za proizvode koji se izvoze u Uniju.
U odobrenju se imenuje službeno tijelo u trećoj zemlji pod čijom se odgovornošću provode kontrole iz stavka l. To je tijelo odgovorno za kontakte s Unijom. U odobrenju se također imenuju inspekcijska tijela treće zemlje koja su zadužena za pravilne kontrole.
Odobrenje se primjenjuje samo na proizvode podrijetlom iz te treće zemlje i može se ograničiti na određene proizvode.
3. Inspekcijska tijela treće zemlje službena su tijela ili tijela koja su službeno priznala tijela navedena u stavku 2., koja pružaju zadovoljavajuća jamstva i raspolažu potrebnim osobljem, opremom i sredstvima za provođenje kontrola u skladu s metodama navedenim u članku 17. stavku 1. ili jednakovrijednim metodama.
4. Popis trećih zemalja čije su kontrole usklađenosti odobrene u skladu s ovim člankom, i dotični proizvodi, navedeni su u Prilogu IV.
Na način koji ona smatra primjerenim Komisija objavljuje pojedinosti o tim službenim tijelima i inspekcijskim tijelima.
Članak 16.
Opoziv odobrenja za kontrole usklađenosti
Komisija može suspendirati odobrenje za kontrole usklađenosti ako se u znatnom broju partija i/ili količina ustanovi da roba ne odgovara podacima u potvrdama o usklađenosti koje su izdala inspekcijska tijela neke treće zemlje.
Odjeljak 4.
Postupci kontrole
Članak 17.
Postupci kontrole
1. Kontrole usklađenosti predviđene u ovom poglavlju, s izuzetkom kontrola u fazi prodaje na malo krajnjem potrošaču, provode se u skladu s postupcima kontrole utvrđenim u Prilogu V., osim ako nije drukčije predviđeno ovom Uredbom.
Države članice utvrđuju posebne odredbe za provjeru usklađenosti u fazi prodaje na malo krajnjem potrošaču.
2. Kad inspektori ustanove da roba odgovara tržišnim standardima, inspekcijsko tijelo može izdati potvrdu o usklađenosti kako je utvrđeno u Prilogu III.
3. Ako roba nije u skladu sa standardima, inspekcijsko tijelo izdaje nalaz o neusklađenosti na ruke trgovcu ili njihovim predstavnicima. Roba za koju je izdan nalaz o neusklađenosti ne smije se premjestiti bez odobrenja inspekcijskog tijela koje je izdalo nalaz. Inspekcijsko tijelo može uvjetovati izdavanje tog odobrenja poštovanjem uvjeta koje ono utvrdi.
Trgovci mogu odlučiti da će robu ili dio robe poboljšati i dovesti u sklad sa standardom. Tako usklađena roba ne može se staviti na tržište prije nego što nadležno inspekcijsko tijelo ne osigura svim odgovarajućim sredstvima da je roba stvarno usklađena. Prema potrebi, inspekcijsko tijelo izdaje potvrdu o usklađenosti, kako je utvrđeno u Prilogu III., za pojedinu partiju ili njezin dio, ali samo nakon što je roba usklađena.
Kad neko inspekcijsko tijelo prihvati želju trgovca da dovede robu u usklađenost u državi članici od one u kojoj je provedena kontrola kojom je ustanovljena neusklađenost, trgovac mora obavijestiti nadležno inspekcijsko tijelo države članice odredišta o neusklađenoj partiji. Država članica koja je ustanovila neusklađenost, dostavlja presliku svog nalaza drugim zainteresiranim državama članicama uključujući i državu članicu odredišta neusklađene partije robe.
Ako se roba ne može dovesti u usklađenost, niti se može koristiti kao stočna hrana ili za industrijsku preradu ili za bilo koju drugu neprehrambenu uporabu, inspekcijsko tijelo može, ako je potrebno, zatražiti od trgovaca da poduzmu odgovarajuće mjere kako bi osigurali da se dotični proizvodi ne stavljaju na tržište.
Trgovci dostavljaju sve informacije koje države članice smatraju potrebnima za primjenu ovog stavka.
Odjeljak 5.
Obavijesti
Članak 18.
Obavijesti
1. Država članica u kojoj je ustanovljeno da pošiljka iz jedne druge države članice nije u skladu s tržišnim standardima zbog nedostataka ili kvarenja što se moglo ustanoviti već u trenutku pakiranja, odmah obavješćuje Komisiju i države članice na koje bi se to moglo odnositi.
2. Država članica u kojoj je jedna partija robe iz treće zemlje odbijena i nije puštena u slobodan promet zato što nije usklađena s tržišnim standardima, odmah obavješćuje Komisiju, države članice na koje bi se to moglo odnositi i dotičnu treću zemlju navedenu u popisu u Prilogu IV.
3. Države članice obavješćuju Komisiju o svojim propisima o sustavima kontrole i analize rizika. One obavješćuju Komisiju o svim naknadnim izmjenama tih sustava.
4. Države članice dostavljaju Komisiji i ostalim državama članicama sažetak nalaza kontrola u svim fazama prodaje u pojedinoj godini do 30. lipnja sljedeće godine.
5. Obavijesti iz stavaka 1. do 4. dostavljaju se na način koji odredi Komisija.
GLAVA III.
PROIZVOĐAČKE ORGANIZACIJE
POGLAVLJE I.
Zahtjevi i priznavanje
Odjeljak 1.
Definicije
Članak 19.
Definicije
1. Za potrebe ove glave:
(a)
„proizvođač” znači poljoprivrednik kako je navedeno u članku 2. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1234/2007;
(b)
„pridruženi proizvođač” znači proizvođač, ili zadruga proizvođača, koji je član proizvođačke organizacije ili udruženja proizvođačkih organizacija;
(c)
„društvo kćer” znači trgovačko društvo u kojoj imaju udjele jedna ili više organizacija ili njihovih udruženja i koje doprinosi ostvarenju ciljeva proizvođačke organizacije ili udruženja proizvođačke organizacije;
(d)
“transnacionalna proizvođačka organizacija” znači svaka organizacija u kojoj se barem jedno proizvođačko gospodarstvo nalazi u nekoj drugoj državi članici a ne u onoj u kojoj organizacija ima svoje sjedište;
(e)
„transnacionalno udruženje proizvođačkih organizacija” znači svako udruženje proizvođačkih organizacija u kojem se barem jedna od udruženih organizacija nalazi u nekoj drugoj državi članici, a ne u onoj u kojoj udruženje ima svoje sjedište;
(f)
„Cilj konvergencije” znači cilj aktivnosti utvrđen za najmanje razvijene države članice i regije za razdoblje od 1. siječnja 2007. do 31. prosinca 2013. u skladu s pravom Unije kojim se uređuje Europski fond za regionalni razvoj, Europski socijalni fond i Kohezijski fond;
(g)
„mjera” znači jedno od sljedećeg:
i.
aktivnosti usmjerene na planiranje proizvodnje, uključujući stjecanje dugotrajne materijalne imovine;
ii.
aktivnosti usmjerene na poboljšanje ili održanje kakvoće proizvoda, uključujući stjecanje dugotrajne materijalne imovine;
iii.
aktivnosti usmjerene na poboljšanje plasmana na tržište, uključujući stjecanje dugotrajne materijalne imovine, kao i promotivne i komunikacijske djelatnosti, osim promotivnih i komunikacijskih djelatnosti koje potpadaju pod podtočku vi.;
iv.
istraživanje i eksperimentalna proizvodnja, uključujući stjecanje dugotrajne materijalne imovine;
v.
aktivnosti izobrazbe, osim izobrazbe koja potpada pod točku vi. i aktivnosti usmjerene na promicanje pristupa savjetodavnim službama;
vi.
svaki od šest instrumenata sprečavanja krize i upravljanja krizom navedenih u članku 103.c stavku 2. prvom podstavku točkama (a) do (f) Uredbe (EZ) br. 1234/2007;
vii.
aktivnosti zaštite okoliša iz članka 103.c stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, uključujući stjecanje dugotrajne materijalne imovine;
viii.
ostale aktivnosti, uključujući stjecanje dugotrajne materijalne imovine, osim onih koje potpadaju pod podtočke i. do iv. i vii., kojima se ispunjavaju jedan ili više ciljeva navedenih u članku 103.c stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
(h)
„aktivnost” znači posebno djelovanje ili instrument usmjeren na postizanje posebnog operativnog cilja kojim se doprinosi jednom cilju ili ciljevima navedenima u članku 103.c stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007;
(i)
„nusproizvod” znači proizvod koji nastaje pripremom proizvoda od voća ili povrća, koji ima pozitivnu gospodarsku vrijednost ali nije glavni planirani rezultat;
(j)
„priprema” znači radnje pripreme poput čišćenja, rezanja, ljuštenja, obrezivanja i sušenja voća i povrća bez pretvaranja u prerađevine voća i povrća;
(k)
„međusektorska osnova”, kako je navedeno u članku 103.d stavku 3. točki (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007, znači jedna ili više djelatnosti navedenih u članku 123. stavku 3. točki (c) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 koje je odobrila država članica i kojima zajedno upravljaju proizvođačka organizacija ili udruženje proizvođačkih organizacija i najmanje jedan od drugih aktera u lancu prerade i/ili distribucije prehrambenih proizvoda;
(l)
„pokazatelj polazne vrijednosti” znači svaki pokazatelj koji odražava stanje ili kretanja na početku razdoblja planiranja programa koji može pružiti korisne informacije:
i.
za analizu početnog stanja, kako bi se utvrdila nacionalna strategija za održive operativne programe ili pojedini operativni program;
ii.
kao referentna vrijednost prema kojoj se mogu procijeniti rezultati i učinak nacionalne strategije ili operativnog programa; i/ili
iii.
za tumačenje rezultata i učinaka nacionalne strategije ili operativnog programa.
2. Na temelju svojih pravnih i administrativnih struktura države članice određuju pojedine pravne subjekte na svojem državnom području koji moraju biti u skladu s člankom 125.b Uredbe (EZ) br. 1234/2007. One mogu donositi dodatne odredbe o priznavanju proizvođačkih organizacija i utvrđuju, prema potrebi, također propise o jasno definiranim dijelovima pravnih subjekata za primjenu članka 125.b Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
Odjeljak 2.
Zahtjevi koji se primjenjuju na proizvođačke organizacije
Članak 20.
Obuhvaćeni proizvodi
1. Države članice priznaju proizvođačke organizacije navedene u članku 125.b Uredbe (EZ) br. 1234/2007 za proizvode ili skupine proizvoda navedene u zahtjevu za priznavanje, ovisno o bilo kakvoj odluci donesenoj člankom 125.b stavkom 1. točkom (c) te Uredbe.
2. Države članice priznaju proizvođačke organizacije za proizvod ili skupinu proizvoda koji su namijenjeni isključivo preradi jedino ako proizvođačke organizacije mogu jamčiti bilo sustavom ugovora o isporuci ili na drugi način da se takvi proizvodi dostavljaju samo za preradu.
Članak 21.
Minimalni broj članova
Pri utvrđivanju minimalnog broja članova proizvođačke organizacije iz članka 125.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 države članice mogu predvidjeti da se, ako je jedan podnositelj zahtjeva za priznavanje u cijelosti ili djelomično sastavljen od članova koji su i sami pravni subjekti ili jasno definirani dijelovi pravnih subjekata koje čine proizvođači, minimalni broj proizvođača može izračunavati na temelju broja proizvođača udruženih sa svakim pojedinim pravnim subjektom ili jasno definiranim dijelovima pravnih subjekata.
Članak 22.
Minimalno trajanje članstva
1. Minimalno razdoblje trajanja članstva proizvođača ne smije biti kraće od jedne godine.
2. O istupu iz članstva potrebno je obavijestiti organizaciju u pisanom obliku. Države članice utvrđuju otkazni rok, koji ne smije biti dulji od šest mjeseci i datume kada istup stupa na snagu.
Članak 23.
Strukture i djelatnosti proizvođačkih organizacija
Države članice osiguravaju da proizvođačke organizacije raspolažu osobljem, infrastrukturom i opremom potrebnima za ispunjavanje zahtjeva utvrđenih u članku 122. prvom stavku točki (c) i članku 125.b stavku 1. točki (e) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i da su osposobljene za provedbu njihovih temeljnih zadaća, posebno u odnosu na:
(a)
poznavanje proizvodnje svojih članova;
(b)
prikupljanje, razvrstavanje, skladištenje i pakiranje proizvodnje svojih članova;
(c)
trgovinsko i proračunsko upravljanje; i
(d)
vođenje centraliziranog knjigovodstva i sustava računovodstva.
Članak 24.
Vrijednost odnosno količina proizvodnje namijenjene tržištu
1. Za potrebe članka 125.b stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007, vrijednost odnosno količina proizvodnje namijenjene tržištu izračunava se na istoj osnovici kao vrijednost proizvodnje koja se stavlja na tržište u skladu s člancima 50. i 51. ove Uredbe.
2. Ako jedan ili više članova proizvođačke organizacije nemaju dovoljno povijesnih podataka o proizvodnji stavljenoj na tržište za primjenu stavka 1., vrijednost njihove proizvodnje namijenjene tržištu može se izračunati kao prosječna vrijednost njihove proizvodnje stavljene na tržište tijekom razdoblja od tri godine koje su prethodile godini u kojoj je podnesen zahtjev za priznavanje i u kojima su članovi te proizvođačke organizacije stvarno proizvodili.
Članak 25.
Nabava tehničkih sredstava
Za potrebe članka 125.b stavka 1. točke (e) Uredbe (EZ) br. 1234/2007, smatrat će se da proizvođačka organizacija, koja je priznata za neki proizvod za koji je potrebno pribaviti tehnička sredstva, ispunjava svoju obavezu ako osigura odgovarajuću razinu tehničkih sredstava sama ili preko svojih članova, ili preko društava kćeri ili povjeravanjem dijela proizvodnje vanjskim suradnicima.
Članak 26.
Glavne djelatnosti proizvođačke organizacije
1. Glavna djelatnost proizvođačke organizacije jest objedinjavanje ponuda i stavljanje na tržište proizvoda svojih članova za koje je priznata.
2. Pojedina proizvođačka organizacija može prodavati proizvode proizvođača koji nisu članovi proizvođačke organizacije niti nekog udruženja proizvođačkih organizacija, ako je priznata za te proizvode i ako je ekonomska vrijednost te djelatnosti niža od vrijednosti njezine proizvodnje za tržište izračunate u skladu s člankom 50.
3. Stavljanje na tržište voća i povrća kupljenog izravno od druge proizvođačke organizacije kao i proizvoda za koje organizacija nije priznata ne smatra se dijelom glavne djelatnosti proizvođačke organizacije.
4. Ako se primjenjuje članak 50. stavak 9., stavak 3. ovog članka primjenjuje se mutatis mutandis na dotična društva kćeri od 1. siječnja 2012.
Članak 27.
Povjeravanje nekih aktivnosti vanjskim izvršiteljima
1. Djelatnosti koje pojedina država članica u skladu s člankom 125.d Uredbe (EZ) br. 1234/2007 može dopustiti da se povjeravaju vanjskim izvršiteljima, mogu između ostalog obuhvaćati prikupljanje, skladištenje, pakiranje i stavljanje na tržište proizvoda članova proizvođačke organizacije.
2. Povjeravanje neke djelatnosti proizvođačke organizacije vanjskim izvršiteljima znači da ta proizvođačka organizacija sklapa poslovni dogovor s drugim subjektom uključujući s jednim ili više svojih članova ili društvima kćeri za provedbu te djelatnosti. Unatoč tome, proizvođačka organizacija ostaje odgovorna za osiguranje provedbe te djelatnosti i čitavu kontrolu upravljanja i nadzor poslovnog dogovora za provedbu djelatnosti.
Članak 28.
Transnacionalne proizvođačke organizacije
1. Sjedište transnacionalne proizvođačke organizacije osniva se u državi članci u kojoj organizacija ima značajan broj proizvodnih gospodarstva ili značajan broj članova i/ili postiže znatnu razinu tržišne proizvodnje.
2. Država članica u kojoj se nalazi sjedište transnacionalne proizvođačke organizacije odgovorna je za:
(a)
priznavanje transnacionalne proizvođačke organizacije;
(b)
odobrenje operativnog programa transnacionalne proizvođačke organizacije;
(c)
uspostavu potrebne administrativne suradnje s drugim državama članicama u kojima se nalaze članovi, u vezi s ispunjavanjem uvjeta priznavanja i vezano uz sustav kontrola i kazni. Te druge države članice obvezne su u razumnom roku pružiti svu potrebnu pomoć državi članici u kojoj se nalazi sjedište; i
(d)
za dostavu, na zahtjev drugih država članica, sve potrebne dokumentacije, uključujući važeće zakonodavstvo, koje je na raspolaganju u drugim državama članicama u kojima se nalaze članovi, prevedene na službeni jezik država članica koje su podnijele zahtjev.
Članak 29.
Spajanja proizvođačkih organizacija
1. Ako se spoje proizvođačke organizacije, proizvođačka organizacija nastala spajanjem nastupa umjesto proizvođačkih organizacija koje su se spojile. Novi subjekt preuzima prava i obaveze proizvođačkih organizacija koje su se spojile.
Novospojeni subjekt može dalje do 1. siječnja godine koja slijedi godinu spajanja, paralelno ili odvojeno provoditi programe ili može operativne programe spojiti od trenutka spajanja. Operativni se programi spajaju u skladu s člancima 66. i 67.
2. Iznimno od odredaba stavka 1. drugog podstavka države članice mogu odobriti proizvođačkim organizacijama koje to zatraže, i to uz dobro potkrijepljeno obrazloženje, da paralelno nastave provoditi odvojene operativne programe sve do njihovog prirodnog završetka.
Članak 30.
Članovi neproizvođači
1. Države članice mogu utvrditi da li i pod kojim uvjetima fizičke ili pravne osobe koje nisu proizvođači mogu biti prihvaćene kao članovi proizvođačke organizacije.
2. Pri utvrđivanju uvjeta navedenih u stavku 1. države članice posebno osiguravaju usklađenost s člankom 122. prvim stavkom točkom (a) podtočkom iii. i člankom 125.a stavkom 3. točkom (c) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Fizičke ili pravne osobe navedene u stavku 1. ne smiju se:
(a)
uzimati u obzir kod kriterija priznavanja;
(b)
izravno koristiti mjerama koje financira Unija.
Države članice mogu ograničiti ili zabraniti pravo fizičkim ili pravnim subjektima da glasaju o odlukama vezanim uz operativne fondove, u skladu s uvjetima utvrđenim u stavku 2.
Članak 31.
Demokratska odgovornost proizvođačkih organizacija
1. Države članice poduzimaju sve mjere koje smatraju potrebnima kako bi izbjegle svaku zloporabu moći ili utjecaja jednog ili više članova na upravljanje i djelovanje proizvođačke organizacije, što uključuje i pravo glasanja.
2. Kad je proizvođačka organizacija jasno definirani dio pravnog subjekta, države članice mogu donijeti mjere kojima ograničavaju ili zabranjuju ovlasti tog pravnog subjekta da mijenja, donosi ili odbija odluke proizvođačke organizacije.
Odjeljak 3.
Udruženja proizvođačkih organizacija
Članak 32.
Propisi o proizvođačkim organizacijama koji se primjenjuju na udruženja proizvođačkih organizacija
Članak 22., članak 26. stavak 3., članci 27. i 31. primjenjuju se mutatis mutandis na udruženja proizvođačkih organizacija. Kad udruženje proizvođačkih organizacija provodi djelatnost prodaje, primjenjuje se članak 26. stavak 2. mutatis mutandis.
Članak 33.
Priznavanje udruženja proizvođačkih organizacija
1. Države članice mogu priznati udruženja proizvođačkih organizacija u okviru članka 125.c Uredbe (EZ) br. 1234/2007 samo za djelatnost ili djelatnosti koje se odnose na proizvod ili skupinu proizvoda navedene u zahtjevu za priznavanje.
2. Udruženje proizvođačkih organizacija može biti priznato u skladu s člankom 125.c Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i provoditi djelatnosti proizvođačke organizacije, čak i onda kada dotične proizvode i dalje stavljaju na tržište njegovi članovi.
Članak 34.
Članstvo neproizvođačkih organizacija u udruženjima proizvođačkih organizacija
1. Države članice mogu utvrditi mogu li se i pod kojim uvjetima fizički ili pravni subjekti koji nisu priznate proizvođačke organizacije prihvaćati kao članovi nekog udruženja proizvođačkih organizacija.
2. Članovi priznatog udruženja proizvođačkih organizacija koji nisu priznate proizvođačke organizacije ne smiju se:
(a)
uzimati u obzir kod kriterija priznavanja;
(b)
izravno koristiti mjerama koje financira Unija.
Države članice mogu dopustiti, ograničiti ili zabraniti pravo tim članovima da glasuju o odlukama koje se odnose na operativne programe.
Članak 35.
Transnacionalno udruženje proizvođačkih organizacija
1. Sjedište transnacionalnog udruženja proizvođačkih organizacija osniva se u državi članici u kojoj ovo udruženje ima značajan broj organizacija članica i/ili organizacije članice postižu znatnu razinu tržišne proizvodnje.
2. Država članica u kojoj se nalazi sjedište transnacionalnog udruženja proizvođačkih organizacija odgovorna je za:
(a)
priznavanje udruženja;
(b)
ako je potrebno, odobrenje operativnog programa udruženja;
(c)
uspostavu potrebne administrativne suradnje s drugim državama članicama u kojima se nalaze udružene organizacije u vezi s ispunjavanjem uvjeta priznavanja i vezano uz sustav kontrola i kazni. Te druge države članice obavezne su pružiti svu potrebnu pomoć državi članici u kojoj se nalazi sjedište; i
(d)
dostavu na zahtjev drugih država članica ukupne mjerodavne dokumentacije uključujući važećeg zakonodavstva koje je na raspolaganju drugim državama članicama u kojima se nalaze članovi, prevedenu na službeni jezik država članica koje su podnijele zahtjev.
Odjeljak 4.
Proizvođačke grupe
Članak 36.
Podnošenje planova priznavanja
1. Pravni subjekt ili jasno definirani dio pravnog subjekta podnosi plan priznavanja iz članka 125.e stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, nadležnoj vlasti države članice u kojoj subjekt ima svoje sjedište.
2. Države članice utvrđuju:
(a)
minimalna mjerila koja pravni subjekt ili jasno definirani dio pravnog subjekta mora ispuniti kako bi mogao podnijeti plan priznavanja;
(b)
pravila za izradu nacrta, sadržaj i provedbu planova priznavanja;
(c)
razdoblje tijekom kojega je nekadašnjem članu proizvođačke organizacije zabranjeno pristupanje proizvođačkoj grupi nakon što je napustio proizvođačku organizaciju u vezi s proizvodima za koje je proizvođačka organizacija bila priznata; i
(d)
upravne postupke za odobrenje, nadzor i ispunjavanje planova priznavanja.
Članak 37.
Sadržaj planova priznavanja
Nacrt plana priznavanja obuhvaća najmanje sljedeće:
(a)
opis početnog stanja, posebno u vezi s brojem članova proizvođača, uz navođenje detaljnih podataka o članovima, proizvodnji, uključujući vrijednost proizvodnje stavljene na tržište, plasman na tržište i infrastrukturu, kojom raspolaže proizvođačka grupa kao i infrastrukturu koju posjeduju pojedinačni članovi proizvođačke grupe;
(b)
predloženi datum početka provedbe plana i njegovo trajanje, koje ne smije biti dulje od pet godina; i
(c)
djelatnosti i ulaganja koje je potrebno provesti s ciljem dobivanja priznanja.
Članak 38.
Odobrenje planova priznavanje
1. Nadležno nacionalno tijelo države članice odlučuje o nacrtu plana priznavanje u roku od tri mjeseca od primitka plana kojemu su priloženi svi popratni dokumenti. Države članice mogu predvidjeti kraći rok.
2. Države članice mogu donijeti dodatne odredbe o mjerama i troškovima prihvatljivim za dobivanje potpore u okviru planova priznavanja, uključujući odredbe o prihvatljivosti ulaganja za dobivanje poticaja s ciljem postizanja usklađenosti proizvođačke grupe s mjerilima za priznavanje za proizvođačke organizacije iz članka 125.b stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Nakon kontrole usklađenosti iz članka 111. nadležno tijelo države članice može, prema potrebi:
(a)
prihvatiti plan i odobriti privremeno priznanje;
(b)
zatražiti izmjene plana;
(c)
odbiti plan.
Prema potrebi, prihvaćanje se može odobriti tek nakon što su izmjene, zatražene u skladu s točkom (b), uključene u plan.
O svojoj odluci nadležno tijelo države članice obavješćuje pravni subjekt ili jasno definirani dio pravnog subjekta.
Članak 39.
Provedba planova priznavanja
1. Plan priznavanja provodi se u godišnjim segmentima počevši od 1. siječnja. Države članice mogu dopustiti proizvođačkim grupama da podijele ove godišnje segmente u polugodišnja razdoblja.
U skladu s predloženim datumom iz članka 37. točke (b) u prvoj godini provedbe plan priznavanja počinje:
(a)
1. siječnja nakon datuma koji je prihvatilo nadležno tijelo države članice; ili
(b)
prvog kalendarskog dana nakon datuma njegova prihvaćanja.
U svakom slučaju prva godina provedbe plana priznavanja završava 31. prosinca iste godine.
2. Države članice utvrđuju uvjete pod kojima proizvođačke grupe mogu zatražiti izmjene planova tijekom njihove provedbe. Ovim zahtjevima potrebno je priložiti sve potrebne popratne dokumente.
Države članice utvrđuju uvjete pod kojima se planovi priznavanja mogu izmijeniti tijekom godišnjeg ili polugodišnjeg segmenta bez prethodnog odobrenja nadležnog tijela države članice. Te izmjene prihvaćat će se za isplatu potpore samo ako proizvođačka grupa odmah o njima obavijesti nadležno tijelo države članice.
3. Nadležno tijelo države članice odlučuje o izmjeni planova u roku od tri mjeseca od primitka zahtjeva za izmjenu, nakon razmatranja dostavljene dokumentacije. Ako odluka o zahtjevu za izmjenu nije donesena unutar tog razdoblja, zahtjev se smatra odbijenim. Države članice mogu predvidjeti kraći rok.
Članak 40.
Zahtjevi za priznavanje kao proizvođačke organizacije
1. Proizvođačke grupe koje provode plan priznavanja mogu u svako doba podnijeti zahtjev za priznavanje u skladu s člankom 125.b Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Takvi se zahtjevi u svakom slučaju podnose prije isteka prijelaznog razdoblja navedenog u članku 125.e stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
2. Od datuma kada je takav zahtjev predočen, dotična grupa može podnijeti nacrt operativnog programa u okviru članka 63.
Članak 41.
Glavne djelatnosti proizvođačkih grupa
1. Glavna djelatnost proizvođačke grupe odnosi se na objedinjavanje ponuda i stavljanje na tržište proizvoda svojih članova za koje je privremeno priznata.
2. Proizvođačka grupa može prodavati proizvode proizvođača koji nisu članovi proizvođačke grupe ako je priznata za te proizvode i pod uvjetom da je ekonomska vrijednost te djelatnosti niža od vrijednosti proizvodnje za tržište vlastitih članova proizvođačke grupe i članova drugih proizvođačkih grupa.
Članak 42.
Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište
1. Članak 50. stavci 1. do 4. i 7. i prva rečenica stavka 6. tog članka primjenjuju se mutatis mutandis za proizvođačke grupe.
2. Ako je došlo do smanjenja vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište od najmanje 35 % zbog koji su propisno obrazloženi državi članici i koji su izvan odgovornosti i kontrole proizvođačke grupe, smatrat će se da ukupna vrijednost proizvodnje stavljene na tržište iznosi 65 % od ukupne vrijednosti deklarirane u prethodnom od države članice provjerenom zahtjevu ili zahtjevima za potporu za posljednji godišnji segment, a ako nema takvog zahtjeva, od početno deklarirane vrijednosti u odobrenom planu priznavanja.
3. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište izračunava se prema zakonodavstvu primjenjivom u razdoblju kad je potpora zatražena.
Članak 43.
Financiranje planova priznavanja
1. Stope potpore iz članka 103.a stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 za proizvodnju stavljenu na tržište iznad 1 000 000 EUR smanjuju se za polovicu.
2. Za svaku proizvođačku grupu potpora navedena u članku 103.a stavku 1. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 ne smije prijeći godišnji najveći iznos od 100 000 EUR.
3. Potpora navedena u članku 103.a stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 isplaćuje se:
(a)
u godišnjim ili polugodišnjim ratama na kraju svake godišnjeg ili polugodišnjeg razdoblja za provedbu plana priznavanja; ili
(b)
u ratama koje pokrivaju dio godišnjeg razdoblja, ako plan počinje tijekom godišnjeg razdoblja ili ako je priznanje uslijedilo u skladu s člankom 125.b Uredbe (EZ) br. 1234/2007 prije kraja godišnjega razdoblja. U tom se slučaju najveći godišnji iznos iz ovog članka stavka 2. razmjerno smanjuje.
Ako je to opravdano kontrolama, za izračunavanje obročnih iznosa države članice mogu kao osnovicu koristiti proizvodnju stavljenu na tržište u nekom drugom razdoblju a ne onom za koje se isplaćuje obročni iznos. Razlika između razdoblja mora biti manja od stvarnog razdoblja u pitanju.
4. Devizni tečaj koji se primjenjuje na iznose navedene u stavcima 1. i 2. jest posljednji tečaj Europske središnje banke objavljen prije prvog dana razdoblja za koje je odobrena dotična potpora.
Članak 44.
Potpora za ulaganja potrebna za priznavanje
Ulaganja vezana uz provedbu planova priznavanja u skladu s članku 37. točki (c) ove Uredbe za koja je potpora predviđena u okviru članka 103.a stavka 1. točke (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 financiraju se prema udjelu njihovog korištenja za proizvode članova proizvođačkih grupa za koje je odobreno preliminarno priznanje.
Ulaganja koja bi mogla narušiti tržišno natjecanje vezano uz druge gospodarske djelatnosti proizvođačke grupe isključene su iz potpore Unije.
Članak 45.
Zahtjev za potporu
1. Proizvođačka grupa podnosi jedan zahtjev za potporu iz članka 103.a stavka 1. točaka (a) i (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 u roku od tri mjeseca nakon isteka svakoga godišnjeg ili polugodišnjeg razdoblja kako je navedeno u članku 43. stavku 3. ove Uredbe. Zahtjev mora sadržavati izjavu o vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište za razdoblje za koje se potpora traži.
2. Zahtjevi za potporu koji pokrivaju polugodišnja razdoblja mogu se podnijeti samo ako je plan priznavanja podijeljen u polugodišnja razdoblja iz članka 39. stavka 1. Svim zahtjevima za potporu mora se priložiti pisana izjava proizvođačke grupe kojom se potvrđuje da ona:
(a)
poštuje i da će poštovati odredbe Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i ove Uredbe; i
(b)
da nije koristila, da ne koristi i da neće koristiti, bilo neposredno ili posredno, dvostruko financiranje Unije ili nacionalno financiranje aktivnosti koje se provode u okviru njezinog plana priznavanja za koji je dodijeljeno financiranje Unije u skladu s ovom Uredbom.
3. Države članice utvrđuju krajnji rok za isplatu potpore, koji u svakom slučaju mora biti najkasnije šest mjeseci od primitka zahtjeva.
Članak 46.
Ispunjavanje uvjeta
Države članice procjenjuju ispunjavaju li proizvođačke grupe uvjete za dodjelu potpore u skladu s ovom Uredbom kako bi ustanovile je li potpora propisno opravdana, uzimajući u obzir uvjete i datum kada su dodijeljene ranije javne potpore proizvođačkim organizacijama ili grupama iz kojih potječu članovi dotične proizvođačke grupe, kao i kretanja članova između proizvođačkih organizacija i proizvođačkih grupa.
Članak 47.
Doprinos Unije
1. Doprinos Unije u potpori kako je to navedeno u članku 103.a stavku 1. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 iznosi:
(a)
75 % u regijama koje ispunjavaju uvjete u okviru cilja konvergencije; i
(b)
50 % u drugim regijama.
Ostatak potpore država članica isplaćuje kao paušalni iznos. Zahtjev za potporu ne mora sadržavati dokaze o korištenju potpore.
2. Doprinos Unije u potpori kako je to navedeno u članku 103.a stavku 1. točki (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007, izraženo kao odobreni kapital ili protuvrijednost odobrenog kapitala, ne smije prijeći sljedeće postotke prihvatljivih troškova ulaganja:
(a)
50 % u regijama koje ispunjavaju uvjete u okviru cilja konvergencije; i
(b)
30 % u drugim regijama.
Dotične države članice moraju se obvezati da će sudjelovati s najmanje 5 % prihvatljivih troškova ulaganja.
Korisnici potpore sudjeluju u prihvatljivim troškovima ulaganja s najmanje:
(a)
25 % u regijama koje ispunjavaju uvjete u okviru cilja konvergencije; i
(b)
45 % u drugim regijama.
Članak 48.
Spajanja
1. Potpora predviđena u članku 103.a stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 može se odobriti, ili nastaviti odobravati, proizvođačkim grupama kojima je dodijeljeno preliminarno priznanje i koje su nastale spajanjem dvaju ili više proizvođačkih grupa kojima je dodijeljeno preliminarno priznanje.
2. Za izračun potpore koja se isplaćuje u skladu sa stavkom 1. proizvođačka grupa koja je nastala spajanjem zamjenjuje grupe koje su se spojile.
3. Kad se spoje dvije ili više proizvođačkih grupa, novi subjekt preuzima prava i obaveze proizvođačke grupe kojoj je najprije dodijeljen status preliminarnog priznanja.
4. Kad se proizvođačka grupa kojoj je dodijeljeno preliminarno priznanje spoji s priznatom proizvođačkom organizacijom, iz toga nastao subjekt više ne dolazi u obzir za preliminarno priznanje kao proizvođačka grupa niti za potporu navedenu u članku 103.a stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Prema novonastalom subjektu i dalje se odnosi kao prema priznatoj proizvođačkoj organizaciji, ako ona ispunjava važeće zahtjeve. Ako je potrebno, proizvođačka organizacija može zatražiti izmjenu svog operativnog programa i u tu se svrhu primjenjuje članak 29. mutatis mutandis.
Međutim, aktivnosti koje su proizvođačke grupe provele prije takvog spajanja i dalje su prihvatljive za dobivanje potpore pod uvjetima navedenim u planu priznavanja.
Članak 49.
Posljedice priznavanja
1. Potpora predviđena u članku 103.a stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 prestaje čim se dodijeli priznanje.
2. Ako je operativni program podnesen u skladu s ovom Uredbom, dotična država članica mora osigurati da neće doći do dvostrukog financiranja mjera navedenih u planu priznavanja.
3. Ulaganja za koja se odobrava potpora ili troškovi navedeni u članku 103.a stavku 1. točki (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 mogu se prenijeti u operativne programe ako ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe.
4. Države članice utvrđuju razdoblje koje počinje nakon provedbe plana priznavanja, u okviru kojeg proizvođačka grupa mora biti priznata kao proizvođačka organizacija. Ovo razdoblje ne smije biti dulje od četiri mjeseca.
POGLAVLJE II.
Operativni fondovi i operativni programi
Odjeljak 1.
Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište
Članak 50.
Osnovica za izračun
1. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište pojedine proizvođačke organizacije izračunava se na temelju proizvodnje same proizvođačke organizacije i njezinih pridruženih članova i obuhvaća samo proizvodnju onog voća i povrća za koje je proizvođačka organizacija priznata. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište može obuhvatiti voće i povrće koje ne mora biti u skladu s tržišnim standardima, kad se ti standardi, u skladu s člankom 4., ne primjenjuju.
2. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište uključuje proizvodnju članova koji napuštaju ili se pridružuju proizvođačkoj organizaciji. Države članice određuju uvjete kojima se izbjegava dvostruko brojenje.
3. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište ne obuhvaća vrijednost prerađevina voća i povrća ili druge proizvode koji nisu proizvodi sektora voća i povrća.
Međutim, vrijednost proizvodnje stavljene na tržište voća i povrća namijenjenog za preradu koje su proizvođačka organizacija, udruženje proizvođačkih organizacija ili njihovi pridruženi proizvođači ili društva kćeri kako je to navedeno u stavku 9. ovog članka, bilo sami ili povjeravanjem vanjskim izvršiteljima, preradili u jedan od proizvoda od voća i povrća navedenog u Prilogu I. dijelu X. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 ili u neki drugi prerađeni proizvod naveden u ovom članku i detaljnije opisan u Prilogu VI. ovoj Uredbi, izračunava se kao paušalni iznos u postocima od vrijednosti iznosa ispostavljenih računa za te prerađene proizvode. Paušalni iznosi u postocima su:
(a)
53 % za voćne sokove;
(b)
73 % za koncentrirane sokove;
(c)
77 % za koncentrat rajčice;
(d)
62 % za smrznuto voće i povrće;
(e)
48 % za voće i povrće u konzervama;
(f)
70 % za gljive vrste Agaricus u konzervama;
(g)
81 % za voće privremeno konzervirano u rasolu;
(h)
81 % za sušeno voće;
(i)
27 % za ostale prerađevine voća i povrća;
(j)
12 % za prerađeno aromatsko bilje;
(k)
41 % za papriku u prahu.
4. Države članice mogu dopustiti proizvođačkim organizacijama da uključe vrijednost nusproizvoda u vrijednost proizvodnje stavljene na tržište.
5. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište uključuje vrijednost proizvodnje povučene s tržišta koja je ustupljena kako je predviđeno u članku 103.d stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, procijenjene po prosječnoj cijeni onih proizvoda koje je proizvođačka organizacija stavila na tržište u prethodnom referentnom razdoblju.
6. Samo proizvodnja proizvođačke organizacije i/ili pridruženih članova koju je ta proizvođačka organizacija stavila na tržište ubraja se u vrijednost proizvodnje stavljene na tržište. Proizvodnja pridruženih članova proizvođačkih organizacija stavljena na tržište u skladu s člankom 125.a stavkom 2. točkama (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 1234/2007, preko neke druge proizvođačke organizacije koju je odredila njihova vlastita organizacija, ubraja se u vrijednost proizvodnje stavljene na tržište ove druge proizvođačke organizacije.
7. Proizvodnja voća i povrća stavljena na tržište fakturira se u fazi „franko organizacija proizvođača” i prema potrebi, kao proizvod naveden u Prilogu I. dijelu IX. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 koji je prerađen i zapakiran:
(a)
bez PDV-a; i
(b)
isključujući unutarnje troškove prijevoza, ako je udaljenost između središnjih lokacija za prikupljanje ili pakiranje proizvođačke organizacije i distribucijskog mjesta proizvođačke organizacije velika. Države članice određuju sniženja koja se primjenjuju na fakturiranu vrijednost za proizvode fakturirane u različitim fazama isporuke ili prijevoza, te u svojoj nacionalnoj strategiji propisno obrazlažu koja se udaljenost smatra velikom.
8. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište može se također izračunati na istoj osnovi kako je utvrđeno u stavku 7. u fazi „franko udruženje proizvođačkih organizacija”.
9. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište također se može izračunati na istoj osnovi kako je utvrđeno u stavku 7. u fazi „franko društvo kćer”, pod uvjetom da je barem 90 % kapitala društva kćeri u vlasništvu:
(a)
jedne ili više proizvođačkih organizacija ili udruženja proizvođačkih organizacija; i/ili
(b)
ovisno o odobrenju države članice, pridruženih članova proizvođačkih organizacija ili udruženja proizvođačkih organizacija, ako to doprinosi ciljevima navedenim u članku 122. prvom stavku točki (c) i članku 125.b stavku 1. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
10. U slučaju povjeravanja vanjskim izvršiteljima, vrijednost proizvodnje stavljene na tržište izračunava se u fazi „franko proizvođačka organizacija” i obuhvaća dodanu ekonomsku vrijednost djelatnosti koju je proizvođačka organizacija povjerila vanjskom izvršitelju - svojim članovima, trećim stranama ili nekom drugom društvu kćeri, osim onog navedenog u stavku 9.
11. Ako dođe do smanjenja proizvodnje zbog klimatskih uvjeta, bolesti životinja ili bilja odnosno napada štetnika, svako obeštećenje iz osiguranja primljeno na temelju mjera osiguranja uroda obuhvaćenih poglavljem III. odjeljkom 6., ili na temelju istovjetnih mjera koje je poduzela proizvođačka organizacija zbog tih uzroka, može se uračunati u vrijednost proizvodnje stavljene na tržište.
Članak 51.
Referentno razdoblje
1. Godišnji maksimalni iznos potpore iz članka 103.d stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 izračunava se svake godine na temelju vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište tijekom 12-mjesečnog referentnog razdoblja koje određuju države članice.
2. Referentno razdoblje države članice utvrđuju za svaku proizvođačku organizaciju kao:
(a)
12-mjesečno razdoblje, koje počinje najranije 1. siječnja treće godine prije godine za koju je zatražena potpora i završava najkasnije 31. prosinca godine koja prethodi godini za koju se potpora tražila; ili
(b)
prosječna vrijednost iz tri uzastopna 12-mjesečna razdoblja, koja počinju najranije 1. siječnja pete godine prije godine za koju je zatražena potpora i završava najkasnije 31. prosinca godine koja prethodi godini za koju je potpora zatražena.
3. 12-mjesečno razdoblje predstavlja računovodstveno razdoblje dotične proizvođačke organizacije.
Metodologija utvrđivanja referentnog razdoblja ne smije se mijenjati tijekom operativnog programa osim u propisno obrazloženim situacijama.
4. Ako je došlo do smanjenja od najmanje 35 % vrijednosti proizvoda zbog razloga koji ne proizlaze iz odgovornosti i kontrole proizvođačke organizacije, vrijednost proizvodnje stavljene na tržište tog proizvoda smatrat će se da predstavlja 65 % vrijednosti dotičnog proizvoda u prethodnom referentnom razdoblju.
Proizvođačka organizacija obrazlože razloge iz prvog podstavka nadležnom tijelu dotične države članice.
5. Ako tek nedavno priznate proizvođačke organizacije imaju nedovoljne povijesne podatke o proizvodnji stavljenoj na tržište za primjenu stavka 2., kao vrijednost proizvodnje stavljene na tržište može se uzeti vrijednost proizvodnje namijenjene prodaji na tržištu koju je proizvođačka organizacija navela s ciljem priznavanja.
Prvi se podstavak primjenjuje mutatis mutandis na nove članove pojedine proizvođačke organizacije koje pristupaju proizvođačkoj organizaciji prvi put.
6. Države članice poduzimaju mjere potrebne za prikupljanje podataka o vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište proizvođačkih organizacija koje nisu podnijele operativne programe.
7. Iznimno od odredaba stavaka 1. i 6., vrijednost proizvodnje stavljene na tržište za referentno razdoblje izračunava se u skladu s važećim zakonodavstvom u tom referentnom razdoblju.
Međutim, za operativne programe odobrene do 20. siječnja 2010. vrijednost proizvodnje stavljene na tržište za godine do 2007. izračunava se na temelju zakonodavstva važećeg u referentnom razdoblju, dok se vrijednost proizvodnje stavljene na tržište za godine od 2008. izračunava na temelju zakonodavstva važećeg u 2008.
Za operativne programe odobrene nakon 20. siječnja 2010. vrijednost proizvodnje stavljene na tržište za godine od 2008. izračunava se na temelju zakonodavstva važećeg u vrijeme kad je operativni program odobren.
Odjeljak 2.
Operativni fondovi
Članak 52.
Upravljanje
Države članice osiguravaju da se operativnim fondovima upravlja na način kojim se vanjskim revizorima omogućuje da jednom u godini identificiraju, provjere i potvrde njihove rashode i prihode.
Članak 53.
Financiranje operativnih fondova
1. Financijske doprinose operativnom fondu iz članka 103.b stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 utvrđuje proizvođačka organizacija.
2. Svi proizvođači imaju mogućnost korištenja operativnog fonda i svi proizvođači imaju mogućnost demokratski sudjelovati u odlučivanju o korištenju operativnih fondova proizvođačke organizacije i o financijskim doprinosima operativnim fondovima.
Članak 54.
Obavijest o procijenjenom iznosu
1. Proizvođačke organizacije obavješćuju državu članicu o procijenjenom iznosu doprinosa Unije i doprinosa njezinih članova te same proizvođačke organizacije operativnim fondovima za iduću godinu najkasnije do 15. rujna zajedno s operativnim programima ili zahtjevima za odobrenje njihovih izmjena.
Države članice mogu utvrditi kasniji datum od 15. rujna.
2. Izračun predviđenog iznosa operativnih fondova temelji se na operativnim programima i vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište. Izračun se dijeli na troškove za sprečavanje krize i mjere upravljanja krizom, te ostale mjere.
Odjeljak 3.
Operativni programi
Članak 55.
Nacionalna strategija
1. Cjelokupna struktura i sadržaj nacionalne strategije iz članka 103.f stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 utvrđuju se u skladu sa smjernicama utvrđenim u Prilogu VII. Ona se može sastojati od regionalnih elemenata.
Nacionalna strategija objedinjuje sve odluke i odredbe koje je država članica donijela u skladu s dijelom II. glavom II poglavljem II. odjeljcima I. i I.a Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i ove glave.
2. Nacionalna se strategija, uključujući integraciju nacionalnog okvira iz članka 103.f stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, utvrđuje svake pojedine godine prije podnošenja nacrta operativnih programa. Nacionalni se okvir integrira nakon što je podnesen Komisiji i, ako je potrebno, nakon što je izmijenjen, u skladu s člankom 103.f stavkom 1. drugim podstavkom Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Analiza početnog stanja predstavlja dio postupka izrade nacrta nacionalne strategije i provodi se u okviru odgovornosti države članice. Njome se utvrđuju i procjenjuju potrebe koje treba zadovoljiti, razvrstavaju potrebe prema prioritetima, određuju ciljevi koje je potrebno ostvariti operativnim programima kako bi se zadovoljile prioritetne potrebe, određuju očekivani rezultati i kvantificirane zadaće koje je potrebno ostvariti u odnosu na početno stanje te utvrđuju najprikladniji instrumenti i mjere za postizanje tih ciljeva.
4. Države članice također osiguravaju nadzor i procjenu nacionalne strategije i njezinu provedbu kroz operativne programe.
Nacionalna strategija može se izmijeniti, posebno na temelju nadzora i procjene. Takve izmjene poduzimaju se prije podnošenja nacrta operativnih programa u svakoj zadanoj godini.
5. Države članice u nacionalnoj strategiji utvrđuju maksimalne stope financiranja iz fonda koje se mogu potrošiti na svaku pojedinu mjeru i/ili vrstu aktivnosti i/ili izdatka, kako bi se osigurala odgovarajuća ravnoteža između različitih mjera.
Članak 56.
Nacionalni okvir za aktivnosti zaštite okoliša
1. Dodatno predočenju predloženog okvira iz članka 103.f stavka 1. drugog podstavka Uredbe (EZ) br. 1234/2007, države članice također obavješćuju Komisiju o svim izmjenama nacionalnog okvira, koje podliježu postupku utvrđenom u tom podstavku. Komisija na primjeren način stavlja na raspolaganje drugim državama članicama nacionalni okvir.
2. U odvojenom odjeljku nacionalnog okvira navode se opći zahtjevi o komplementarnosti, dosljednosti i usklađenosti koje moraju ispunjavati aktivnosti zaštite okoliša odabrane u okviru operativnog programa, kako je navedeno u članku 103.f stavku 1. prvom podstavku drugoj rečenici Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Komisija stavlja na raspolaganje državama članicama tekst tog odjeljka.
Nacionalni okvir sadrži također otvoreni popis aktivnosti zaštite okoliša i uvjete pod kojima se primjenjuju u državi članici u smislu članka 103.c stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Za svaku odabranu aktivnost zaštite okoliša u nacionalnom okviru potrebno je navesti:
(a)
opravdanost mjere na temelju njezinog očekivanog djelovanja na okoliš; i
(b)
posebnu obavezu ili obaveze koje iz toga proizlaze.
3. Aktivnosti zaštite okoliša koje su slične agro-okolišnim obavezama predviđenim u okviru ruralnog razvojnog programa imaju isto trajanje kao te obaveze. One će se nastaviti provoditi u sljedećem operativnom programu kad je vrijeme trajanja sličnih agro-okolišnih obaveza dulje od početnih operativnih programa. Međutim, države članice mogu u opravdanim slučajevima dopustiti kraće trajanje ekoloških mjera ili čak njihovu obustavu, a posebno na temelju rezultata srednjoročnog vrednovanja iz članka 126. stavka 3. ove Uredbe.
U nacionalnom okviru mora se navesti vrijeme trajanja akivnosti iz podstavka 1. i prema potrebi obaveza o nastavku poduzimanja mjera u idućem operativnom programu.
Članak 57.
Dopunske odredbe država članica
Države članice mogu donijeti dopunske odredbe za provedbu Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i ove Uredbe u vezi s prihvatljivosti mjera za dobivanje potpore, aktivnosti ili troškova u okviru operativnih programa.
Članak 58.
Povezanost s programima ruralnog razvoja
1. Ovisno o stavku 2. ne dodjeljuje se nikakva potpora u okviru jednog ili više programaruralnog razvoja pojedine države članice odobrenih Uredbom Vijeća (EZ) br. 1698/2005 (9) za aktivnosti obuhvaćene mjerama utvrđenim ovom Uredbom.
2. Ako je potpora u skladu s člankom 5. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 1698/2005 dodijeljena iznimno za mjere koje bi potencijalno bile prihvatljive za potporu u skladu s ovom Uredbom, države članice osiguravaju da korisnik primi potporu za dotičnu mjeru samo u skladu s jednim sustavom potpore.
S tim ciljem, kad države članice u svoje programe ruralnog razvoja uključuju mjere koje sadrže takve izuzetke, one moraju osigurati da su u nacionalnoj strategiji, kako je navedeno u članku 55. ove Uredbe, navedeni kriteriji i administrativni propisi koje će primjenjivati u programima ruralnog razvoja.
3. Prema potrebi i ne dovodeći u pitanje odredbe članka 103.a stavka 3., članka 103.d stavaka 1. i 3. te članka 103.e Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i članka 47. ove Uredbe, razina potpore za mjere obuhvaćene ovom Uredbom ne smije prijeći razinu koja se primjenjuje na mjere u okviru programa ruralnog razvoja.
4. Potpora za aktivnosti zaštite okoliša, osim nabave dugotrajne materijalne imovine, ograničena je na maksimalne iznose utvrđene u Prilogu I. Uredbi (EZ) br. 1698/2005 za agro-okolišna plaćanja. Ti se iznosi mogu povećati u iznimnim slučajevima uzimajući u obzir posebne okolnosti koje su opravdane u nacionalnoj strategiji, kako je navedeno u članku 55. ove Uredbe, i u operativnim programima proizvođačkih organizacija. Iznosi za aktivnosti zaštite okoliša mogu se također povećati kako bi se poduprle mjere u vezi s prioritetima navedenim u članku 16.a Uredbe (EZ) br. 1698/2005.
5. Stavak 4. ne primjenjuje se na aktivnosti zaštite okoliša koje se izravno ili neizravno ne odnose na određenu parcelu.
Članak 59.
Sadržaj operativnih programa
Operativni programi sadrže:
(a)
opis početnog stanja, na temelju, prema potrebi, zajedničkih polaznih pokazatelja navedenih u Prilogu VIII.;
(b)
ciljeve programa, uzimajući u obzir prognoze za proizvodnju i plasman, objašnjenje kako program doprinosi nacionalnoj strategiji, te potvrdu da je u skladu s nacionalnom strategijom, uključujući također u odnosu na uravnoteženost djelatnosti. Opis ciljeva odnosi se na ciljeve utvrđene u nacionalnoj strategiji i sadrži mjerljive zadaće, kako bi se olakšalo praćenje postupnog napretka u provedbi programa;
(c)
detaljan opis mjera, uključujući i one za sprečavanje krize i upravljanje krizom koje sadrže zasebne aktivnosti koje treba poduzeti i sredstva za postizanje tih ciljeva u svakoj godini provedbe programa. Opis objašnjava opseg u kojem različite predložene mjere:
i.
dopunjavaju i sukladne su s drugim mjerama, uključujući mjere koje se financiraju ili su prihvatljive za potporu drugih fondova Unije, a posebno za potporu za ruralni razvoj. Prema potrebi, u vezi s tim navode se posebno mjere koje su provedene u okviru prethodnih operativnih programa;
ii.
ne povlače za sobom bilo kakav rizik od dvostrukog financiranja iz fondova Unije;
(d)
trajanje programa; i
(e)
financijske aspekte, naime:
i.
metodu izračuna i visinu financijskih doprinosa;
ii.
postupak za financiranje operativnog fonda;
iii.
informacije potrebne za opravdanje različitih visina doprinosa; i
iv.
proračun i vremenski raspored za poduzimanje aktivnosti za svaku godinu provedbe programa.
Članak 60.
Prihvatljivost aktivnosti za potporu u okviru operativnih programa
1. Operativni programi ne smiju obuhvaćati aktivnosti ili troškove navedene u popisu navedenom u Prilogu IX.
2. Troškovi u okviru operativnih programa koji su prihvatljivi za dobivanje potpore ograničeni su na stvarno nastale troškove. Međutim, države članice mogu umjesto toga unaprijed utvrditi standardne paušalne iznose, uz primjereno obrazloženje, u sljedećim slučajevima:
(a)
ako su takvi paušalni iznosi navedeni u Prilogu IX.;
(b)
za dodatne troškove vanjskog prijevoza po kilometru, u usporedbi s troškovima cestovnog prijevoza, nastalih pri korištenju željezničkog i/ili brodskog prijevoza kao dijela aktivnosti zaštite okoliša; i
(c)
za dodatne troškove i gubitak prihoda nastale provođenjem aktivnosti zaštite okoliša, izračunate u skladu s člankom 53. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1974/2006 (10).
Države članice preispituju te iznose barem svakih pet godina.
3. Da bi neka aktivnost bila prihvatljiva, više od 50 % vrijednosti njome obuhvaćenih proizvoda, moraju biti proizvodi za koje je organizacija proizvođača priznata. Kako bi se uračunali u tih 50 %, proizvodi moraju potjecati od članova proizvođačke organizacije ili pridruženih proizvođača druge proizvođačke organizacije ili udruženja proizvođačkih organizacija. Članak 50. primjenjuju se mutatis mutandis za izračun vrijednosti.
4. Na aktivnosti zaštite okoliša primjenjuju se sljedeća pravila:
(a)
kombinirati se mogu različite aktivnosti zaštite okoliša pod uvjetom da se nadopunjavaju i da su međusobno usklađene. Kad se kombiniraju aktivnosti zaštite okoliša, u visini potpore mora se voditi računa o posebnim gubicima prihoda i dodatnim troškovima koji proizlaze iz te kombinacije;
(b)
obaveze o ograničavanju primjene umjetnih gnojiva, sredstava za zaštitu bilja ili drugih proizvodnih sredstava prihvatljive su samo ako se ta ograničenja mogu procjenjivati na način kojim se dobiva razumno jamstvo o poštovanju tih obaveza;
(c)
aktivnosti u vezi s ekološko prihvatljivim načinom upravljanja ambalažom moraju se propisno obrazložiti i moraju nadilaziti zahtjeve koje je pojedina država članica utvrdila u skladu s Uredbom 94/62/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (11).
Države članice utvrđuju u svojoj nacionalnoj strategiji iz članka 55. ove Uredbe najveću stopu godišnjih troškova u okviru operativnog programa koji se mogu potrošiti za aktivnosti u vezi s ekološki prihvatljivim načinom upravljanja ambalažom. Ta stopa treba iznositi najviše 20 %, a može se prekoračiti kako bi se uzele u obzir posebne nacionalne/regionalne okolnosti koje treba obrazložiti u nacionalnoj strategiji.
5. Ulaganja, uključujući i ona u okviru ugovora o leasingu, čije razdoblje amortizacije prelazi vremensko trajanje operativnog programa, mogu se iz opravdanih ekonomskih razloga prenijeti u sljedeći operativni program, a pogotovo u slučajevima kad je razdoblje fiskalne deprecijacije dulje od pet godina.
Kod zamjenskih investicija preostala vrijednost zamijenjene investicije se:
(a)
dodaje operativnom fondu proizvođačke organizacije; ili
(b)
oduzima od troškova zamjene.
6. Ulaganja ili aktivnosti mogu se provoditi na pojedinačnim gospodarstvima i/ili prostorima pridruženih proizvođača proizvođačke organizacije, ili udruženja proizvođačkih organizacija uključujući i slučajeve kad su aktivnosti povjerene vanjskim izvršiteljima članovima proizvođačkih organizacija ili udruženja proizvođačkih organizacija, pod uvjetom da doprinose ciljevima operativnoga programa. Ako pridruženi proizvođač napusti proizvođačku organizaciju, države članice će se pobrinuti da se ulaganja ili njegova preostala vrijednost nadoknadi. Međutim, u opravdanim slučajevima države članice mogu predvidjeti da proizvođačka organizacija ne mora nadoknaditi ulaganja ili njegovu preostalu vrijednost.
7. Ulaganja i aktivnosti u vezi s preradom voća i povrća u prerađevine voća i povrća mogu biti prihvatljiva za dobivanje potpore ako se takvim ulaganjima i aktivnostima provode ciljevi navedeni u članku 103.c stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, uključujući i one iz članka 122. prvog stavka točke (c) iste Uredbe, i pod uvjetom da su utvrđeni u nacionalnoj strategiji iz članka 103.f stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
Članak 61.
Podnošenje dokumenata
Operativnim programima treba se posebno priložiti:
(a)
dokaz o osnivanju operativnoga fonda;
(b)
pismena obaveza proizvođačke organizacije da će poštovati odredbe Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i ove Uredbe; i
(c)
pismena potvrda obaveze proizvođačke organizacije da nije primila i da neće primiti, posredno ili neposredno, bilo kakva druga sredstva koja daje Unija ili nacionalna sredstva za aktivnosti koje su prihvatljive za dobivanje potpore u okviru ove Uredbe.
Članak 62.
Operativni programi udruženja proizvođačkih organizacija
1. Države članice mogu ovlastiti jedno udruženje proizvođačkih organizacija da podnese cjelokupan ili djelomičan operativni program, koji se sastoji od aktivnosti koje su utvrdile, ali neće provoditi dvije ili više proizvođačke organizacije pridružene udruženju u njihovim operativnim programima.
2. Operativni programi udruženja proizvođačkih organizacija razmatrat će se zajedno s operativnim programima pridruženih proizvođačkih organizacija, uključujući ostvarenje ciljeva i poštovanje ograničenja utvrđenih u članku 103.c Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Države članice osiguravaju:
(a)
da se aktivnosti u cijelosti financiraju iz doprinosa članova udruženja proizvođačkih organizacija tj. proizvođačkih organizacija, plaćenih iz operativnih fondova tih proizvođačkih organizacija. Aktivnosti koje, međutim, mogu financirati pridružene članice u udruženju koje nisu proizvođačke organizacije u razmjernom iznosu koji odgovara udjelu doprinosa pridruženih proizvođačkih organizacija, u skladu s člankom 34.;
(b)
da su aktivnosti i odgovarajuće financijsko sudjelovanje navedeni u operativnom programu svake proizvođačke organizacije koja sudjeluje; i
(c)
da nema rizika od dvostruke potpore.
4. Članci 58., 59. i 60., članak 61. točke (b) i (c) te članci 63. do 67. primjenjuju se mutatis mutandis na operativne programe udruženja proizvođačkih organizacija. Međutim, uravnoteženost između aktivnosti iz članka 59. točke (b) nije propisana u odnosu na operativne programe udruženja proizvođačkih organizacija.
Članak 63.
Rok za podnošenje
1. Proizvođačka organizacija podnosi operativne programe na odobrenje nadležnom tijelu u državi članici u kojoj proizvođačka organizacija ima svoje sjedište najkasnije do 15. rujna u godini koja prethodi godini u kojoj će se oni provoditi. Međutim, države članice mogu odrediti kasniji datum.
2. Kad pravni subjekt ili jasno definirani dio pravnoga subjekta, uključujući proizvođačku grupu, podnose zahtjev za priznavanje kao proizvođačka organizacija, oni mogu istodobno na odobrenje podnijeti operativni program iz stavka 1. Uvjet za odobrenje operativnog programa jest dobivanje priznanja najkasnije posljednjeg datuma utvrđenog u članku 64. stavku 2.
Članak 64.
Odluka
1. Nadležno nacionalno tijelo, prema potrebi:
(a)
odobrava iznose operativnih fondova i operativne programe koji ispunjavaju uvjete Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i zahtjeve iz ovog poglavlja;
(b)
odobrava operativne programe, pod uvjetom da proizvođačka organizacija prihvati određene izmjene; ili
(c)
odbija programe ili dijelove programa.
2. Nadležno tijelo države članice donosi odluke o operativnim programima i fondovima najkasnije do 15. prosinca godine u kojoj su podneseni.
Države članice obavješćuju proizvođačke organizacije o odlukama najkasnije do 15. prosinca.
Međutim, iz valjano obrazloženih razloga, nadležno tijelo države članice može donijeti odluku o operativnim programima i fondovima najkasnije do 20. siječnja nakon datuma podnošenja. U odluci o odobrenju može se predvidjeti da su troškovi prihvatljivi za potporu od 1. siječnja u godini nakon podnošenja.
Članak 65.
Izmjene operativnih programa za sljedeće godine
1. Proizvođačka organizacija može zatražiti izmjene operativnih programa, uključujući i one vezane uz njihovo trajanje, najkasnije do 15. rujna, kako bi se primjenjivali od 1. siječnja sljedeće godine.
Međutim, države članice mogu utvrditi kasniji datum za podnošenje zahtjeva.
2. Zahtjevima za izmjene trebaju se priložiti popratni dokumenti u kojima su navedeni razlog, vrsta i učinci izmjena.
3. Nadležno tijelo države članice donosi odluke o zahtjevima za izmjene operativnih programa najkasnije do 15. prosinca u godini podnošenja.
Međutim, iz valjano opravdanih razloga, nadležno tijelo države članice može donijeti odluku o izmjeni operativnih programa najkasnije do 20. siječnja godine nakon datuma podnošenja. U odluci o odobrenju može se predvidjeti da su troškovi prihvatljivi za potporu od 1. siječnja u godini nakon podnošenja zahtjeva.
Članak 66.
Izmjene operativnih programa tijekom godine
1. Države članice mogu dopustiti izmjene operativnih programa tijekom godine, pod uvjetima koje one utvrđuju.
2. Nadležno tijelo države članice donosi odluku o izmjeni operativnih programa zatraženoj prema stavku 1. do 20. siječnja godine nakon godine za koju su izmjene zatražene.
3. Nadležno tijelo države članice može ovlastiti proizvođačke organizacije da tijekom godine:
(a)
samo djelomično provode svoje operativne programe;
(b)
izmijene sadržaje operativnog programa;
(c)
iznos operativnog fonda povećaju za najviše 25 % od početno odobrenog iznosa i da ga smanje za postotak koji utvrđuju države članice, ako ostaju očuvani ukupni ciljevi operativnog programa. Države članice mogu povećati taj postotak kad se radi o spajanjima proizvođačkih organizacija iz članka 29. stavka 1.;
(d)
operativni fond dopune nacionalnom financijskom pomoći u slučaju primjene članka 93.
4. Države članice utvrđuju uvjete pod kojima se operativni programi mogu izmijeniti tijekom godine bez prethodnog odobrenja nadležnog tijela države članice. Te su izmjene prihvatljive za dobivanje potpore jedino ako proizvođačka organizacija o tome odmah obavijesti nadležno tijelo.
Članak 67.
Forma operativnih programa
1. Operativni se programi provode u godišnjim razdobljima počevši od 1. siječnja do 31. prosinca.
2. Operativni programi odobreni najkasnije 15. prosinca provode se od 1. siječnja sljedeće godine.
Provedba programa odobrenih nakon 15. prosinca odgađa se za godinu dana.
Iznimno od odredaba ovog stavka prvog i drugog podstavka, ako se primjenjuje članak 64. stavak 2. treći podstavak ili članak 65. stavak 3. drugi podstavak provedba operativnih programa odobrenih u skladu s ovim odredbama počinje najkasnije 31. siječnja nakon njihovog odobrenja.
Odjeljak 4.
Potpora
Članak 68.
Odobreni iznos potpore
1. Države članice obavješćuju proizvođačke organizacije i udruženja proizvođačkih organizacija o odobrenom iznosu potpore kako je to predviđeno odredbama članka 103.g stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 najkasnije do 15. prosinca godine koja prethodi godini za koju je zatražena potpora.
2. Ako se primjenjuje članak 64. stavak 2. treći podstavak ili članak 65. stavak 3. drugi podstavak, države članice obavješćuju o odobrenom iznosu potpore najkasnije do 20. siječnja godine za koju je zatražena potpora.
Članak 69.
Zahtjevi za isplatu potpore
1. Proizvođačke organizacije podnose nadležnom tijelu države članice zahtjev za plaćanje potpore ili preostalog iznosa potpore za svaki operativni program za koji je potpora zatražena najkasnije do 15. veljače u godini nakon godine za koju je potpora zatražena.
2. Zahtjevima se treba priložiti dokumentacija o:
(a)
zatraženoj potpori;
(b)
vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište;
(c)
financijskim doprinosima koji se ubiru od njezinih članova i doprinosima same proizvođačke organizacije;
(d)
troškovima nastalim u vezi s operativnim programom;
(e)
izdacima koji se odnose na sprečavanje krize i upravljanje krizom raščlanjene prema aktivnostima;
(f)
udjelu operativnog fonda koji je potrošen na sprečavanje krize i upravljanje krizom raščlanjen prema aktivnostima;
(g)
o ispunjavanju odredaba članka 103.c stavka 2., članka 103.c stavka 3. prvog podstavka i članka 103.d Uredbe (EZ) br. 1234/2007;
(h)
o pismenoj izjavi da nisu primljena dvostruka financijska sredstva iz sredstava Unije ili nacionalnih sredstava vezano uz mjere i/ili aktivnosti koje su prihvatljive za dobivanje potpore u okviru ove Uredbe; i
(i)
ako se radi o zahtjevu za plaćanje na temelju standardnog paušalnog iznosa iz članka 60. stavka 2., dokaz o provedbi dotične aktivnosti.
3. Zahtjevi za potporu mogu obuhvaćati troškove koji su planirani u programu, ali nisu podmireni, ako se dokažu sljedeći elementi:
(a)
te aktivnosti nisu mogle biti provedene do 31. prosinca u godini provedbe operativnog programa zbog razloga koji su izvan kontrole dotične proizvođačke organizacije;
(b)
te aktivnosti mogu se provesti najkasnije do 30. travnja godine nakon godine za koju je zatražena potpora; i
(c)
jednakovrijedni doprinos proizvođačke organizacije ostaje u operativnom fondu.
Potpora se isplaćuje i položeno se sredstvo osiguranja u skladu s člankom 71. stavkom 3. oslobađa samo pod uvjetom da se predoči dokaz o podmirenju planiranih izdataka u skladu s prvim podstavkom točkom (b) najkasnije do 30. travnja godine nakon godine za koju je dotični izdatak planiran te na temelju stvarno utvrđenog prava na potporu.
4. Ako su zahtjevi podneseni nakon datuma predviđenog u stavku 1., potpora se umanjuje za 1 % za svaki dan kašnjenja.
U iznimnim i valjano opravdanim slučajevima, nadležno tijelo države članice može prihvatiti zahtjeve nakon datuma predviđenog u stavku 1. ako su provedene potrebne kontrole i ako se poštovao rok za plaćanje predviđen u članku 70.
5. Udruženja proizvođačkih organizacija mogu podnijeti jedan zahtjev za potporu iz stavka 1. po nalogu i u ime svojih članova, ako su ti članovi proizvođačke organizacije i pod uvjetom da je za svakog člana podnesena dokazna dokumentacija kako se to zahtijeva stavkom 2. Proizvođačke organizacije su krajnji korisnik potpore.
Članak 70.
Isplata potpore
Države članice isplaćuju potporu do 15. listopada godine koja slijedi nakon godine provedbe programa.
Članak 71.
Isplata predujmova
1. Države članice mogu dopustiti proizvođačkim organizacijama podnošenje zahtjeva za isplatu unaprijed dijela potpore koji odgovara predvidljivim izdacima u okviru operativnog programa tijekom razdoblja od tri ili četiri mjeseca, počevši od mjeseca u kojem je zahtjev podnesen.
2. Zahtjevi za isplatu predujmova podnose se prema izboru države članice na tromjesečnoj osnovi u siječnju, travnju, srpnju i listopadu ili na četveromjesečnoj osnovi u siječnju, svibnju i rujnu.
Ukupne isplate predujmova izvršene za zadanu godinu ne smiju prijeći 80 % prvobitno odobrenog iznosa potpore za operativni program.
3. Predujmovi se isplaćuju nakon polaganja sredstva osiguranja u protuvrijednosti od 110 % predujma u skladu s Uredbom Komisije (EEZ) br. 2220/85 (12).
Države članice utvrđuju uvjete kojima se osigurava da se financijski doprinosi u operativni fond ubiru u skladu s člankom 52. i člankom 53. ove Uredbe i da su prethodno isplaćeni iznosi predujmova i odgovarajući doprinos proizvođačke organizacije stvarno potrošeni.
4. Tijekom tekuće programske godine mogu se podnositi zahtjevi za oslobađanje sredstva osiguranja uz predočenje dokazne dokumentacije, poput računa i potvrda o izvršenim plaćanjima.
Sredstva osiguranja se oslobađaju do 80 % iznosa isplaćenih predujmova.
5. Temeljni zahtjev u smislu članka 20. stavka 2. Uredbe (EEZ) br. 2220/85 obuhvaća provedbu aktivnosti navedenih u operativnim programima ovisno o preuzetim obavezama predviđenim u članku 61. točkama (b) i (c) ove Uredbe.
U slučaju neispunjavanja temeljnog zahtjeva ili ozbiljnog propusta u ispunjavanju obveza predviđenih u članku 61. točkama (b) i (c), sredstvo osiguranja se zadržava, ne dovodeći u pitanje druge kazne koje se primjenjuju u skladu s poglavljem V. odjeljkom 3.
U slučaju neispunjavanja drugih zahtjeva, sredstvo osiguranja se gubi razmjerno s masom utvrđene nepravilnosti.
6. Države članice mogu utvrditi minimalni iznos i krajnje rokove za isplatu predujmova.
Članak 72.
Djelomične isplate
Države članice mogu dopustiti proizvođačkim organizacijama podnošenje zahtjeva za isplatu dijela potpore koji odgovara već izdanim iznosima u okviru operativnog programa.
Zahtjevi se mogu podnositi u bilo koje vrijeme, ali najviše tri puta u zadanoj godini. Zahtjevima treba priložiti dokumentaciju kojom se dokazuje da su plaćanja izvršena.
Plaćanja u vezi sa zahtjevima za isplatu dijelova potpore ne smiju prijeći 80 % dijela iznosa potpore koji odgovara iznosima već potrošenim u okviru operativnog programa za dotično razdoblje. Države članice mogu utvrditi minimalne iznose za djelomična plaćanja i rokove za podnošenje zahtjeva.
POGLAVLJE III.
Mjere za sprečavanje krize i upravljanje krizom
Odjeljak 1.
Opće odredbe
Članak 73.
Odabir mjera za sprečavanje krize i upravljanje krizom
Države članice mogu predvidjeti da se jedna ili više mjera navedenih u članku 103.c stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 ne primjenjuju na njihovom državnom području.
Članak 74.
Zajmovi za financiranje mjera za sprečavanja krize i upravljanje krizom
Zajmovi za financiranje mjera za sprečavanje krize i upravljanje krizom u skladu s člankom 103.c stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe (EZ) br. 1234/2007 čije razdoblje otplate prelazi trajanje operativnog programa mogu se iz opravdanih ekonomskih razloga prenijeti na idući operativni program.
Odjeljak 2.
Povlačenja s tržišta
Članak 75.
Definicija
U ovom se odjeljku utvrđuje pravila o povlačenju s tržišta kako je navedeno u članku 103.c stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
Za potrebe ovog poglavlja, „proizvodi povučeni s tržišta”, „povučeni proizvodi” i „proizvodi koji nisu stavljeni u prodaju” znače proizvodi koji su tako povučeni s tržišta.
Članak 76.
Tržišni standardi
1. Ako za pojedini proizvod važi tržišni standard naveden u glavi II., takav proizvod povučen s tržišta mora odgovarati tom standardu, osim propisa o opremanju i označavanju proizvoda. Proizvodi se mogu povući u rasutom stanju, sve veličine zajedno, pod uvjetom da su ispunjeni minimalni zahtjevi klase II., posebno vezano uz kakvoću i veličinu.
Međutim, minijaturni proizvodi, kako je definirano odgovarajućim standardom, moraju ispunjavati važeće tržišne standarde, uključujući odredbe o opremanju i označavanju proizvoda.
2. Ako za određeni proizvod nema važećeg tržišnog standarda, proizvodi povučeni s tržišta moraju ispunjavati minimalne zahtjeve utvrđene u Prilogu X. Države članice mogu utvrditi dodatna pravila koja dopunjuju ove minimalne zahtjeve.
Članak 77.
Trogodišnji prosjek za povlačenja s tržišta za besplatnu distribuciju
1. Ograničenje od 5 % količine proizvodnje stavljene na tržište navedeno u članku 103.d stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 izračunava se na temelju aritmetičke sredine ukupne količine proizvoda za koje je proizvođačka organizacija priznata i koju je proizvođačka organizacije stavila na tržište tijekom tri prethodne godine.
2. Za nedavno priznate proizvođačke organizacije podaci za tržišne godine prije priznavanja uzimaju se:
(a)
ako je organizacija bila proizvođačka grupa, prema potrebi jednakovrijedni podaci za tu proizvođačku grupu; ili
(b)
količina uzeta u obzir prilikom podnošenja zahtjeva za priznavanje.
Članak 78.
Prethodna obavijest o postupcima povlačenja
1. Proizvođačke organizacije i udruženja proizvođačkih organizacija unaprijed obavješćuju nadležna tijela država članica pismenom telekomunikacijskom ili elektroničkom obavijesti o svakom postupku povlačenja koje namjeravaju poduzeti.
U takvoj se obavijesti posebno navodi popis proizvoda koje se namjerava povući i njihova glavna svojstva prema važećim tržišnim standardima, procijenjena količina svakog pojedinog proizvoda, predviđeno odredište i mjesto gdje se povučeni proizvodi mogu pregledati kako je predviđeno u članku 108.
Obavijesti sadrže i potvrdu kojom se dokazuje da su povučeni proizvodi u skladu s važećim tržišnim standardima ili minimalnim zahtjevima navedenim u članku 76.
2. Države članice utvrđuju detaljna pravila za proizvođačke organizacije vezano uz obavješćivanja iz stavka 1., posebno u vezi s vremenskim rokovima.
3. U okviru rokova iz stavka 2., države članice:
(a)
provode kontrolu iz članka 108. stavka 1., nakon koje, ako nisu ustanovljene nepravilnosti, odobravaju postupak povlačenja kako je utvrđeno kontrolom; ili
(b)
u slučajevima iz članka 108. stavka 3., ne provode kontrolu navedenu u članku 108. stavku 1., te o tome obavješćuju proizvođačku organizaciju pismenom telekomunikacijskom ili elektroničkom obavijesti i dopuštaju postupak povlačenja kako je prijavljeno.
Članak 79.
Potpora
1. Potpora koja se sastoji od doprinosa Unije i doprinosa proizvođačke organizacije za povlačenja s tržišta ne smije biti veća od iznosa utvrđenih u Prilogu XI. za proizvode navedene u tom Prilogu. Za ostale proizvode države članice utvrđuju maksimalne iznose potpora.
Ako proizvođačka organizacija primi naknadu od trećih strana za povučene proizvode, potpora iz prvog podstavka snižava se za neto primitke proizvođačkih organizacija za proizvode povučene s tržišta. Da bi bili prihvatljivi za dobivanje potpore, dotični proizvodi moraju se povući s komercijalnog tržišta voća i povrća.
2. Povlačenja s tržišta ne smiju prijeći 5 % razmjerne količine proizvodnje stavljene na tržište bilo kojeg zadanog proizvoda pojedine proizvođačke organizacije. Međutim, količine kojima se raspolagalo na jedan od načina iz članka 103.d stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 ili na bilo koji način koji su odobrile države članice u okviru članka 80. stavka 2. ove Uredbe, ne uzimaju se u obzir kod utvrđivanja tog postotka.
Količina proizvodnje stavljene na tržište izračunava se kao prosjek količine proizvodnje stavljene na tržište u prethodne tri godine. Ako ti podaci nisu na raspolaganju, primjenjuje se količina proizvodnje stavljena na tržište za koju je proizvođačka organizacija priznata.
Postoci iz prvog podstavka su godišnje prosječne vrijednosti tijekom trogodišnjeg razdoblja s 5 postotna boda godišnje margine prekoračenja.
3. Financijskom pomoći Unije za voće i povrće povučeno s tržišta, kojim se raspolagalo na način besplatne distribucije humanitarnim organizacijama i institucijama iz članka 103.d stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, pokrivaju se samo plaćanja za proizvode kojima se raspolagalo u skladu s ovim člankom stavkom 1. i za troškove iz članka 81. stavka 1. i članka 82. stavka 1. Ove Uredbe.
Članak 80.
Namjena (određenje) povučenih proizvoda
1. Države članice utvrđuju dopuštenu namjenu za proizvode koji se povlače s tržišta. One donose odredbe kojima se osigurava da ne dođe do negativnog utjecaja na okoliš ili negativnih posljedica za zaštitu bilja zbog povlačenja proizvoda ili njihove namjene. Troškovi koje su proizvođačke organizacije imale zbog poštovanja ovih odredaba prihvatljivi su kao dio potpore za povlačenja s tržišta u okviru operativnog programa.
2. Namjene navedene u stavku 1. uključuju besplatnu distribuciju u smislu članka 103.d stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i ostale jednakovrijedne namjene koje odobre države članice.
Države članice mogu dopustiti humanitarnim organizacijama i institucijama iz članka 103.d stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 da zatraže simboličan doprinos od krajnjeg primatelja proizvoda povučenih s tržišta ako su ti proizvodi prerađeni.
Korisnicima besplatne distribucije može se dopustiti da prerađivačima voća i povrća plate u naturi ako je takvo plaćanje samo naknada za troškove prerade i samo ako je država članica u kojoj se vrši plaćanje predvidjela pravila kojima se osigurava krajnji korisnici iz drugog podstavka troše prerađene proizvode.
Države članice poduzimaju sve potrebne korake kako bi olakšale kontakte i suradnju između proizvođačkih organizacija i od njih odobrenih humanitarnih organizacija i institucija iz članka 103.d stavka 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Dopušteno je proizvode ustupiti prerađivačkoj industriji. Države članice donose detaljne propise kojima se osigurava da ne dolazi do narušavanja tržišnog natjecanja za pojedine industrije unutar Unije ili za uvezene proizvode, te da povučeni proizvodi ponovno ne stignu na komercijalno tržište. Alkohol dobiven destilacijom smije se koristiti isključivo u industrijske svrhe ili za proizvodnju energije.
Članak 81.
Troškovi prijevoza
1. Troškovi prijevoza za besplatnu distribuciju svih proizvoda povučenih s tržišta prihvatljivi su za naknadu u okviru operativnog programa na temelju paušalnih iznosa, utvrđenih u skladu s udaljenosti između točke povlačenja i mjesta isporuke, utvrđenih u Prilogu XII.
Za prijevoz morskim putem države članice utvrđuju udaljenost između točke povlačenja i mjesta isporuke. Naknada ne smije prelaziti troškove kopnenog prijevoza najkraćim putem između mjesta utovara i teoretske točke izlaska gdje je moguć kopneni prijevoz. Korektivni koeficijent od 0,6 primjenjuje se na iznose kao što je utvrđeno u Prilogu XII.
2. Troškovi prijevoza isplaćuju se onoj strani koja stvarno snosi financijski trošak dotičnog prijevoza.
Isplata se vrši po predočenju dokazne dokumentacije kojom se posebno potvrđuju:
(a)
nazivi organizacija korisnika;
(b)
količina dotičnih proizvoda;
(c)
preuzimanje koje obavlja organizacija korisnika i korišteno sredstvo prijevoza; i
(d)
udaljenost između mjesta povlačenja i mjesta isporuke.
Članak 82.
Troškovi sortiranja i pakiranja
1. Troškovi sortiranja i pakiranja svježega voća i povrća povučenog s tržišta za besplatnu distribuciju prihvatljivi su u okviru operativnih programa u visini paušalnog iznosa utvrđenog u Prilogu XIII. dijelu A za proizvode u pakiranjima manjim od 25 kilograma neto težine.
2. Na pakiranjima proizvoda za besplatnu distribuciju nalazi se europski grb, zajedno s jednim ili više natpisa utvrđenih u Prilogu XIII.dijelu B.
3. Troškovi sortiranja i pakiranja isplaćuju se proizvođačkim organizacijama koje su izvršile te radnje.
Plaćanje se vrši po predočenju dokazne dokumentacije kojom se posebno potvrđuju:
(a)
nazivi organizacija korisnika;
(b)
količina dotičnih proizvoda; i
(c)
preuzimanje koje obavlja organizacija korisnika, uz navod načina opremanja.
Članak 83.
Obaveze primatelja proizvoda povučenih s tržišta
1. Primatelji povučenih proizvoda navedenih u članku 103.d stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 obvezuju se:
(a)
poštovati odredbe ove Uredbe;
(b)
voditi poseban zapisnik o zalihama i financijskim računima za provedene postupke;
(c)
prihvatiti kontrole predviđene propisima Unije; i
(d)
dostaviti dokaznu dokumentaciju o krajnjoj namjeni svakog od dotičnih proizvoda, u obliku potvrde o preuzimanju (ili jednakovrijedne isprave) kojima se potvrđuje da je povučene proizvode preuzela treća strana s namjerom besplatne distribucije.
Države članice mogu odlučiti da primatelji ne moraju voditi zapisnik ili evidenciju računa iz prvog podstavka točke (b) ako primaju samo manje količine i ako smatraju da je rizik nizak. Odluka o tome i njezina obrazloženost trebaju se dati u pisanom obliku.
2. Primatelji povučenih proizvoda za druge namjene obvezuju se:
(a)
poštovati odredbe ove Uredbe;
(b)
voditi posebne zapisnike o zalihama i financijske račune za provedene radnje ako država članica smatra da je to potrebno unatoč činjenici da je proizvod denaturaliziran (promijenio svojstva) prije isporuke;
(c)
prihvatiti kontrole predviđene propisima Unije; i
(d)
da neće tražiti dodatnu potporu za alkohol proizveden iz dotičnih proizvoda kad se radi o povučenim proizvodima namijenjenim destilaciji.
Odjeljak 3.
Zelena berba i neubiranje
Članak 84.
Definicije zelene berbe i neubiranja
1. U smislu ove Uredbe primjenjuju se ove definicije:
(a)
„zelena berba” znači potpuno ubiranje neutrživih proizvoda na određenom području prije početka normalne berbe. Dotični proizvodi ne smiju biti oštećeni prije zelene berbe, bilo iz klimatskih razloga ili bolesti ili nekog drugog razloga;
(b)
„neubiranje” znači stanje kad se trgovačka proizvodnja ne uzima s dotične površine tijekom normalnog proizvodnog ciklusa. Međutim uništenje proizvoda zbog klimatskih uvjeta ili bolesti neće se smatrati neubiranjem.
2. Zelena berba i neubiranje dodatne su i različite od normalnih postupaka uzgoja.
Članak 85.
Uvjeti za primjenu zelene berbe i neubiranja
1. Za mjere zelene berbe i neubiranja države članice:
(a)
donose detaljne odredbe o provedbi mjera, uključujući odredbe o obavješćivanju unaprijed o neubiranju i zelenoj berbi, o njihovom sadržaju i krajnjim rokovima, o iznosu naknade koja se plaća i o primjeni mjera, kao i popis prihvatljivih proizvoda u okviru tih mjera;
(b)
donose odredbe kojima se osigurava da provedba tih mjera nema negativan utjecaj na okoliš niti negativne posljedice na zaštitu bilja;
(c)
nadziru da se mjere provode ispravno, uključujući i u odnosu na odredbe iz točaka (a) i (b), te u suprotnom, ne odobravaju primjenu mjera.
2. Proizvođačke organizacije i udruženja proizvođačkih organizacija unaprijed obavješćuju nadležna tijela država članica pisanom telekomunikacijskom ili elektroničkom porukom, o svakoj mjeri vezano uz zelenu berbu ili neubiranje koje namjeravaju poduzeti.
Prva obavijest za jednu određenu godinu i za jedan određeni proizvod mora sadržavati analizu koja se temelji na očekivanom stanju na tržištu, kojim se opravdava zelena berba kao mjera sprečavanja krize.
3. Zelena berba i neubiranje ne smiju se primijeniti na isti proizvod i istu površinu u jednoj određenoj godini ili u dvije uzastopne godine.
4. Iznose naknade, koji se sastoje od doprinosa Unije i doprinosa proizvođačke organizacije za zelenu berbu i neubiranje, utvrđuju države članice u skladu sa stavkom 1. točkom (a) kao plaćanja po hektaru:
(a)
u iznosu kojim se pokrivaju samo dodatni troškovi nastali primjenom mjera, uzimajući u obzir upravljanje zaštitom okoliša i mjerama zaštite okoliša potrebnim za ispunjenje odredaba donesenih u skladu sa stavkom 1. točkom (b); ili
(b)
u iznosu kojim se pokriva najviše 90 % maksimalne visine potpore za povlačenja s tržišta kako je navedeno u članku 79.
Odjeljak 4.
Promicanje i informiranje
Članak 86.
Provedba mjera promicanja i informiranja
1. Države članice donose detaljne odredbe o provedbi mjera promicanja i informiranja. Tim se odredbama mora omogućiti brza primjenu mjera kada je to potrebno.
2. Aktivnosti u okviru mjera promicanja i informiranja primjenjuju se dodatno tekućim aktivnostima promicanja i informiranja pojedine proizvođačke organizacije, koje se ne odnose na sprečavanje krize i upravljanje krizom.
Odjeljak 5.
Izobrazba
Članak 87.
Provedba mjera izobrazbe
Države članice donose detaljne odredbe o provedbi mjera izobrazbe.
Odjeljak 6.
Osiguranje ljetine
Članak 88.
Cilj aktivnosti osiguranja ljetine
Proizvođačka organizacija provodi aktivnosti osiguranja ljetine što doprinosi sigurnom očuvanju prihoda proizvođača i pokriću tržišnih gubitaka koje ima proizvođačka organizacija i/ili njezini članovi kad su pogođeni prirodnim katastrofama, klimatskim nepogodama i, kad je primjereno, bolestima ili napadom štetnika.
Članak 89.
Provedba aktivnosti osiguranja ljetine
1. Države članice donose detaljne odredbe o provedbi mjera osiguranja ljetine, uključujući i odredbe kojima se osigurava da mjere osiguranja ljetine ne narušavaju natjecanje na tržištu osiguranja.
2. Države članice mogu odobriti dodatna nacionalna financijska sredstva kao potporu aktivnostima osiguranja ljetine, za koje se koriste sredstva iz operativnog fonda. Međutim, ukupan javna potpora za osiguranje ljetine ne smije prijeći:
(a)
80 % cijene premija osiguranja koje plaćaju proizvođači za osiguranje od gubitaka koji su posljedica nepovoljnih klimatskih uvjeta koji se mogu izjednačiti s prirodnim katastrofama;
(b)
50 % cijene premija osiguranja koje plaćaju proizvođači za osiguranje od:
i.
gubitaka iz točke (a) i od drugih gubitaka uzrokovanih nepovoljnim vremenskim uvjetima; i
ii.
gubitaka uzrokovanih bolestima životinja ili biljaka ili napadima štetnika.
Najveća stopa iz točke (b) prvog podstavka primjenjuje se čak i u slučajevima kad se operativnom fondu inače odobrava financijska pomoć Unije u visini od 60 % u skladu s člankom 103.d stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Aktivnosti osiguranja ljetine ne pokrivaju isplate osiguranja kojima se proizvođače obeštećuje za više od 100 % pretrpljenog gubitka prihoda, uzimajući u obzir svaku naknadu koju proizvođač dobiva iz drugih sustava potpore u odnosu na osigurani rizik.
4. Za potrebe ovog članka, „nepovoljni klimatski uvjeti koji se mogu izjednačiti s prirodnom katastrofom” ima isto značenje kao u članku 2. stavku 8. Uredbe Komisije (EZ) br. 1857/2006 (13).
Odjeljak 7.
Potpora za administrativne troškove za osnivanje uzajamnih fondova
Članak 90.
Uvjeti za dobivanje potpore za administrativne troškove za osnivanje uzajamnih fondova
1. Države članice donose detaljne odredbe o financijskoj potpori za administrativne troškove za osnivanje uzajamnih fondova.
2. Financijska potpora za administrativne troškove za osnivanje uzajamnih fondova sastoji se od doprinosa Unije i doprinosa proizvođačke organizacije. Ukupan iznos potpore za administrativne troškove za osnivanje uzajamnih fondova ne smije biti veći od sljedećih udjela doprinosa proizvođačke organizacije uzajamnom fondu u prvoj, drugoj i trećoj godini njegova korištenja:
(a)
10 %, 8 % i 4 % u državama članicama koje su pristupile Europskoj uniji 1. svibnja 2004. ili kasnije;
(b)
5 %, 4 % odnosno 2 % u drugim državama članicama.
3. Pojedina proizvođačka organizacija može primiti potporu iz stavka 2. samo jednom i samo tijekom prve tri godine korištenja fonda. Kad proizvođačka organizacija zatraži potporu samo u drugoj ili trećoj godini korištenja fonda, financijska potpora iznosi:
(a)
8 % odnosno 4 % u državama članicama koje su pristupile Europskoj uniji 1. svibnja 2004. ili kasnije;
(b)
4 % odnosno 2 % u drugim državama članicama.
4. Države članice mogu odrediti gornju granicu iznosa koje proizvođačka organizacija može primiti kao potporu za administrativne troškove za osnivanja uzajamnih fondova.
POGLAVLJE IV.
Nacionalna financijska pomoć
Članak 91.
Stupanj organiziranosti proizvođača
1. Za potrebe članka 103.e stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 stupanj organiziranosti proizvođača u pojedinom području države članice izračunava se kao vrijednost proizvodnje voća i povrća dobivene u tom području koju su na tržište stavile proizvođačke organizacije, udruženja proizvođačkih organizacija i proizvođačke grupe podijeljeno s ukupnom vrijednošću proizvodnje voća i povrća koja je dobivena u tom području.
2. Stupanj organiziranosti proizvođača u pojedinom području države članice smatra se posebno niskim ako je prosječna vrijednost izračunata kako je to predviđeno stavkom 1. za posljednje tri godine za koje su dostupni podaci ispod 20 %.
Samo proizvodnja voća i povrća koja potječe iz područja navedenog u ovom članku dolazi u obzir za nacionalnu financijsku pomoć. Za potrebe ove glave, područjem se smatra jasno odvojen dio državnog područja države članice na temelju njezinih administrativnih, geografskih ili gospodarskih značajki.
Članak 92.
Ovlaštenje za plaćanje nacionalne financijske pomoći
1. Države članice podnose zahtjev Komisiji za dopuštenje da odobre nacionalnu financijsku pomoć u skladu s člankom 103.e stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 za operativne programe koji se provode u jednoj kalendarskoj godini do 31. siječnja te godine.
Zahtjevu treba priložiti dokaz iz kojeg je vidljivo da je stupanj organiziranosti proizvođača u dotičnom području posebno nizak u smislu članka 91. ove Uredbe te da samo proizvodi iz sektora voća i povrća proizvedeni u tom području dolaze u obzir za dobivanje pomoći, kao i detalje o dotičnim proizvođačkim organizacijama, iznosu pojedine pomoći i udjelu financijskog doprinosa u skladu s člankom 103.b stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
2. Komisija odobrava ili odbija zahtjev u roku od tri mjeseca od njegovog podnošenja. Ako Komisija ne odgovori unutar tog roka, zahtjev se smatra odobrenim.
Ako je zahtjev nepotpun, tromjesečno razdoblje se privremeno suspendira i državu članicu je potrebno obavijestiti o ustanovljenom nedostatku. Privremena odgoda roka stupa na snagu datumom kad je država članica obaviještena o odgodi roka i traje do primitka upotpunjenog zahtjeva.
Članak 93.
Izmjene operativnog programa
Proizvođačka organizacija koja želi zatražiti nacionalnu financijsku pomoć prema potrebi izmjenjuje svoj operativni program u skladu s člancima 65. ili 66.
Članak 94.
Zahtjev za plaćanje i isplata nacionalne financijske potpore
1. Proizvođačke organizacije podnose zahtjev za nacionalnu financijsku pomoć i države članice isplaćuju pomoć u skladu s člancima 69. i 70.
2. Države članice utvrđuju dodatne odredbe o plaćanju nacionalne financijske pomoći, uključujući o mogućnosti isplata predujma i djelomičnih plaćanja.
Članak 95.
Nadoknada nacionalne financijske pomoći koju daje Unija
1. Države članice mogu zatražiti od Unije nadoknadu odobrene nacionalne financijske pomoći stvarno isplaćene proizvođačkim organizacijama do 1. siječnja druge godine koja slijedi godinu provedbe programa.
Zahtjevu treba priložiti dokaz iz kojega je vidljivo da su uvjeti navedeni u članku 103.e stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 ispunjeni u tri godine od prethodne četiri godina, kao i detalje o dotičnim proizvođačkim organizacijama, iznos stvarno isplaćene pomoći i opis operativnog fonda, razvrstano prema ukupnom iznosu i doprinosima Unije, države članice (nacionalna financijska pomoć) i proizvođačke organizacije i članova.
2. Komisija donosi odluku o odobrenju ili odbija zahtjev. Zahtjev se odbija ako nisu poštovani propisi o dopuštenju i nadoknadi nacionalne financijske pomoći ili ako država članica koja podnosi zahtjev nije poštovala pravila o proizvođačkim organizacijama, operativnom fondu i operativnim programima utvrđena ovom Uredbom ili Uredbom (EZ) br. 1234/2007.
3. Ako je odobrena nadoknada Unije za pomoć, prihvatljivi troškovi se predočuju Komisiji u skladu s postupkom utvrđenim u članku 5. Uredbe Komisije (EZ) br. 883/2006 (14).
4. Udjel nadoknade Unije za nacionalnu financijsku pomoć iznosi najviše 60 % od nacionalne financijske pomoći dodijeljene proizvođačkoj organizaciji.
POGLAVLJE V.
Opće odredbe
Odjeljak 1.
Izvještaji i obavješćivanja
Članak 96.
Izvještaji proizvođačkih grupa i proizvođačkih organizacija
1. Na zahtjev nadležnog tijela države članice proizvođačke grupe i proizvođačke organizacije dostavljaju sve relevantne podatke potrebne za sastavljanje godišnjih izvještaja iz članka 97. točke (b).
2. Proizvođačke organizacije podnose godišnje izvještaje o provedbi operativnih programa, koji se prilažu zahtjevima za potporu.
Ti se izvještaji odnose na:
(a)
operativne programe provedene tijekom prethodne godine;
(b)
glavne izmjene operativnih programa; i
(c)
razlike između procijenjene potpore i potpore za koju je zahtjev podnesen.
3. Za svaki provedeni operativni program godišnji izvještaj sadrži:
(a)
postignuća i rezultate operativnog programa, na temelju, prema potrebi, pokazatelja zajedničke proizvodnje i rezultata utvrđenih u Prilogu VIII., i prema potrebi, dodatnih pokazatelja proizvodnje i rezultata utvrđenih u nacionalnoj strategiji; i
(b)
sažetak glavnih problema s kojima se susretalo u provedbi programa i mjere poduzete za osiguranje kakvoće i učinkovite provedbe programa.
Prema potrebi, u godišnjem izvještaju treba navesti koje su učinkovite zaštitne mjere osigurane u skladu s nacionalnom strategijom i primjenom članka 103.c stavka 5. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 za zaštitu okoliša od mogućih većih opterećenja koja proizlaze iz ulaganja koja se potiču unutar operativnog programa.
4. Za posljednju godinu provedbe operativnog programa umjesto godišnjeg izvještaja iz stavka 1. podnosi se završni izvještaj.
U završnim izvještajima ukazuje se do koje su mjere postignuti ciljevi kojima se težilo programima. U njima se objašnjavaju izmjene aktivnosti i/ili metoda i navode čimbenici koji su doprinijeli uspjehu ili neuspjehu provedbe programa, koji su uzeti ili će se uzeti u obzir pri sastavljanju sljedećih operativnih programa, ili pri izmjenama postojećih operativnih programa.
5. Ne dovodeći u pitanje posebne odredbe ove Uredbe, ako proizvođačka grupa ili proizvođačka organizacija propusti obavijestiti državu članicu kako je propisano u okviru ove Uredbe ili Uredbe (EZ) br. 1234/2007, ili ako se obavijest pokaže neispravnom u svjetlu objektivnih činjenica koje posjeduju države članice, država članica suspendira privremeno priznanje proizvođačke organizacije ili priznanje proizvođačke organizacije dok se ne podnese ispravna obavijest.
Država članica u svoj godišnji izvještaj iz članka 97. točke (b) ove Uredbe navodi detaljne podatke o takvim slučajevima.
Članak 97.
Obavijesti država članica o proizvođačkim organizacijama, udruženjima proizvođačkih organizacija i proizvođačkim grupama
Države članice dostavljaju Komisiji sljedeće podatke i dokumentaciju:
(a)
do 31. siječnja pojedine godine, o ukupnom iznosu operativnih fondova odobrenih te godine za sve operativne programe. U obavijesti se osim ukupnog iznosa operativnih fondova jasno navodi i ukupan iznos potpore Unije odobrene tim fondovima. Ti se podaci nadalje razvrstavaju na iznose za mjere sprečavanja krize i upravljanja krizom i na iznose za druge mjere;
(b)
do 15. studenoga pojedine godine, godišnji izvještaj o proizvođačkim organizacijama, udruženjima proizvođačkih organizacija i proizvođačkim grupama te o operativnim fondovima, operativnim programima i planovima priznavanja iz prethodne godine. Godišnji izvještaj mora sadržavati posebno podatke u skladu s Prilogom XIV.;
(c)
do 31. siječnja pojedine godine, o financijskom iznosu koji odgovara godišnjoj provedbi tekućih planova priznavanja te godine. Navode se odobreni ili procijenjeni iznosi. Obavijest sadrži sljedeće podatke za svaku proizvođačku organizaciju:
i.
ukupan iznos godišnjeg razdoblja provedbe plana priznavanja, doprinosi Unije, država članica i proizvođačkih grupa i/ili članova proizvođačkih grupa;
ii.
razvrstavanje potpore dodijeljene prema članku 103.a stavku 1. točki (a) odnosno (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
Članak 98.
Obavijesti država članica o proizvođačkim cijenama voća i povrća na unutrašnjem tržištu
1. Nadležno tijelo države članice obavješćuje Komisiju do 12.00 sati u podne (bruxellesko vrijeme) svake srijede za svaki tržišni dan o zabilježenim prosječnim cijenama za voće i povrće kojim se trgovalo na reprezentativnim tržištima s popisa u Prilogu XV. dijelu A.
Za voće i povrće obuhvaćeno općim tržišnim standardom, obavješćuju se samo cijene za proizvode koji ispunjavaju taj standard, dok se cijene za proizvode koji potpadaju pod poseban tržišni standard odnose samo na proizvode klase I.
Zabilježene cijene odnose se na cijene franko mjesto pakiranja, sortirano, upakirano i prema potrebi, na paletama, izraženo u eurima za po 100 kilograma neto težine.
Ako su dostupni podaci, države članice obavješćuju o cijenama za tipove i vrste proizvoda, veličine i/ili opreme navedene u Prilogu XV. dijelu A. Ako se zabilježene cijene odnose na druge tipove, vrste, veličine i/ili opreme od onih navedenih u Prilogu XV. dijelu A, nadležna tijela država članica obavješćuju Komisiju o tipovima, vrstama, veličinama i/ili opremama proizvoda na koje se cijene odnose.
2. Države članice određuju u proizvodnom području reprezentativna tržišta pojedinog voća i povrća na temelju transakcija provedenih na prema vanjskim kriterijima prepoznatljivim tržištima, poput tržnica na veliko, aukcijskim tržnicama ili drugim mjestima gdje se susreću ponuda i potražnja, ili na temelju izravnih transakcija između proizvođača, uključujući proizvođačkih organizacija, i pojedinačnih kupaca, poput trgovaca na veliko, ostalih trgovaca, distribucijskih centara ili drugih relevantnih subjekata. Reprezentativna tržišta mogu se također odrediti na temelju kombinacije transakcija provedenih na prema vanjskim kriterijima prepoznatljivim tržnicama i izravnim transakcijama.
3. Nadležna tijela država članica mogu na dobrovoljnoj osnovi obavijestiti Komisiju o proizvođačkim cijenama voća i povrća i ostalih proizvoda navedenih na popisu u Prilogu XV. dijelu B.
4. Obavještavanja o cijenama prema stavku 3. provodi se u skladu sa smjernicama koje donosi Komisija koja ih javno objavljuje na način koji ona smatra prikladnim.
Odjeljak 2.
Kontrole
Članak 99.
Jedinstveni sustav identifikacije
Države članice osiguravaju da se jedinstveni sustav identifikacije primjenjuje na sve zahtjeve za dodjelu potpore koju podnose iste proizvođačke organizacije ili proizvođačke grupe. Ta identifikacija mora biti kompatibilna sa sustavom registracije identiteta prema članku 15. stavku 1. točki (f) Uredbe Vijeća (EZ) br. 73/2009 (15).
Članak 100.
Postupak podnošenja
Ne dovodeći u pitanje posebne odredbe ove Uredbe, države članice utvrđuju odgovarajuće postupke za podnošenje zahtjeva za potporu, zahtjeva za priznanje ili odobrenje operativnih programa, kao i zahtjeva za plaćanja.
Članak 101.
Uzorkovanje
Ako je potrebno provesti provjere uzorkovanjem, države članice vrstama i učestalosti kontrola te na temelju analize rizika osiguravaju da su kontrole primjerene pojedinoj mjeri.
Članak 102.
Administrativne kontrole
Provode se administrativne kontrole svih zahtjeva za dodjelu potpore ili zahtjeva za plaćanje koje obuhvaćaju sve moguće i primjerene elemente. O postupcima, poduzetim radnjama, rezultatima provjere i poduzetim mjerama u odnosu na nepravilnosti treba se voditi zapisnik.
Članak 103.
Kontrole na licu mjesta
1. O svakoj kontroli na licu mjesta sastavlja se izvještaj o nadzoru kako bi se omogućio pregled pojedinosti provedenih kontrola. U izvještaju se posebno navode sljedeći podaci:
(a)
provjereni sustav potpore i zahtjevi;
(b)
prisutne osobe;
(c)
provjerene aktivnosti, mjere i dokumenti; i
(d)
rezultati kontrole.
2. Korisniku se može omogućiti potpisivanje izvještaja kako bi potvrdio svoju prisutnost prilikom kontrole i dodao svoje primjedbe. Ako se ustanove nepravilnosti, korisnik može primiti presliku izvještaja o nadzoru.
3. Može se unaprijed dati obavijest o kontrolama na licu mjesta, pod uvjetom da se time ne ugrožava cilj kontrole. Obavijest koju se daje unaprijed treba ograničiti na najkraći potreban rok.
4. Kad je to moguće, treba provoditi kontrole na licu mjesta predviđene ovom Uredbom istodobno s drugim kontrolama predviđenim propisima Unije o poljoprivrednim subvencijama.
Članak 104.
Odobrenje zahtjeva za priznavanje i odobrenje operativnih programa
1. Prije priznanja proizvođačke organizacije u okviru članka 125.b stavka 2. točke (a) Uredbe (EZ) br. 1234/2007, države članice provjeravaju ispunjavanje uvjeta za priznanje kontrolom na licu mjesta kod proizvođačke organizacije.
2. Prije odobrenja operativnog programa u okviru članka 64., nadležno tijelo države članice provjerava svim odgovarajućim načinima, uključujući kontrolom na licu mjesta, operativni program podnesen na odobrenje i, prema potrebi, zahtjeve za izmjenu. Te se kontrole posebno odnose na:
(a)
točnost podataka prema članku 59. točkama (a), (b) i (e) koji se moraju uvrstiti u nacrt operativnog programa;
(b)
usklađenost programa s člankom 103.c Uredbe (EZ) br. 1234/2007, kao i s nacionalnim okvirom i nacionalnom strategijom;
(c)
prihvatljivost aktivnosti i prihvatljivost predloženih troškova za potporu;
(d)
dosljednost i tehničku kakvoću programa, pouzdanost procjena i plana financiranja te planiranje njegove provedbe. Kontrolama se provjerava jesu li postavljeni mjerljivi ciljevi, kako bi se moglo nadzirati njihovo ostvarenje i mogu li se postavljeni ciljevi ostvariti provedbom predloženih aktivnosti; i
(e)
usklađenost radnji za koje je zatražena potpora s važećim nacionalnim pravom i pravom Unije o, posebno prema potrebi, javnoj nabavi, državnim poticajima i drugim mjerodavnim obaveznim standardima utvrđenim nacionalnim zakonodavstvom ili u nacionalnom okviru odnosno u nacionalnoj strategiji.
Članak 105.
Administrativne kontrole zahtjeva za potpore za operativne programe
1. Prije odobrenja potpore države članice provode administrativne kontrole svih zahtjeva za dodjelu potpore, kao i kontrole na licu mjesta nasumičnim uzorkovanjem prema članku 106.
2. Administrativne kontrole zahtjeva za potpore uključuju posebno, i ako je to važno za podneseni zahtjev, provjeru:
(a)
godišnjeg ili, prema potrebi, završnog izvještaja dostavljenog uz zahtjev o provedbi operativnog programa;
(b)
vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište, doprinosa operativnom fondu i nastalih troškova;
(c)
isporuke proizvoda i usluga te istinitost troškova koji se potražuju;
(d)
usklađenost provedenih aktivnosti s aktivnostima navedenim u odobrenom operativnom programu; i
(e)
poštovanja financijskih ili drugih propisanih ograničenja i gornjih granica.
3. Troškovi nastali u okviru operativnog programa moraju se potkrijepiti fakturama i dokumentacijom, poput bankovnih izvoda, kojima se dokazuje da je plaćanje izvršeno. Ako se to ne može učiniti, plaćanja trebaju biti popraćena ispravama jednakovrijedne dokazne vrijednosti. Fakture moraju biti ispostavljene na ime proizvođačke organizacije, udruženja proizvođačkih organizacija ili u slučajevima prema članku 50. stavku 9. na društva kćeri, ili, ovisno o odobrenju države članice, na ime jednog ili više njezinih članova. Međutim, prema potrebi, fakture za troškove radne snage prema Prilogu IX. točki 2. podtočki (b) moraju biti ispostavljeni na ime proizvođačke organizacije, udruženja proizvođačkih organizacija ili društva kćeri u slučaju prema članku 50. stavku 9.
Članak 106.
Kontrole zahtjeva za dodjelu potpore za operativne programe na licu mjesta
1. U okviru kontrola zahtjeva za dodjelu potpore prema članku 69. stavku 1., države članice provode kontrole na licu mjesta u prostorima proizvođačke organizacija kako bi utvrdile ispunjavanje uvjeta za dodjelu potpore ili preostalog dijela potpore za dotičnu godinu.
Te se kontrole posebno odnose na:
(a)
usklađenost s mjerilima za priznavanje za dotičnu godinu;
(b)
korištenje operativnog fonda u zadanoj godini uključujući troškove iskazane u zahtjevima za isplate predujma ili djelomične isplate, vrijednost proizvodnje stavljene na tržište, doprinose operativnom fondu i knjigovodstveno ili drugom dokumentacijom dokazane iskazane troškove;
(c)
drugostupanjske provjere troškova za povlačenja s tržišta te zelene berbe i neubiranja.
2. Kontrole prema stavku 1. moraju obuhvatiti značajan uzorak zahtjeva za svaku godinu. Uzorak treba obuhvatiti najmanje 30 % ukupnog iznosa zatražene potpore, u državama članicama koje imaju više od 10 priznatih proizvođačkih organizacija. U ostalim slučajevima, svaka se proizvođačka organizacija provjerava najmanje jednom svake tri godine.
Provodi se najmanje jedna kontrola svake proizvođačke organizacije prije isplate potpore ili njezinog preostalog dijela za posljednju godinu njezinog operativnog programa.
3. Rezultati kontrola na licu mjesta procjenjuju se kako bi se utvrdilo jesu li problemi s kojima se susrelo sustavnog karaktera, što za sobom povlači rizik za druge slične aktivnosti, korisnike ili tijela. Procjenom se također ustanovljuju uzroci takvih situacija, moguća daljnja potrebna ispitivanja i korektivne ili preventivne aktivnosti.
Ako se kontrolama ustanove značajne nepravilnosti u području ili dijelu područja ili kod određene proizvođačke organizacije, država članica provodi dodatne kontrole tijekom tekuće godine i povećava postotak odgovarajućih zahtjeva koje treba provjeriti sljedeće godine.
4. Na temelju analize rizika država članica utvrđuje koje proizvođačke organizacije treba provjeriti.
Kod analiza rizika posebno se vodi računa o:
(a)
iznosu potpore;
(b)
nalazima kontrola u prethodnim godinama;
(c)
slučajnostima; i
(d)
drugim parametrima koje utvrđuju države članice.
Članak 107.
Kontrole mjera operativnih programa na licu mjesta
1. Kontrolama na licu mjesta mjera operativnih programa, države članice posebno provjeravaju:
(a)
provedbu aktivnosti sadržanih u operativnom programu;
(b)
usklađenost provedbe ili predviđene provedbe aktivnosti s namjenom opisanom u odobrenom operativnom programu;
(c)
da su za odgovarajući broj stavaka rashoda, vrsta i odabir trenutka odgovarajućih izdataka u skladu s propisima Unije i da odgovaraju odobrenim specifikacijama;
(d)
da se nastali troškovi mogu dokazati knjigovodstvenom ili drugom dokumentacijom; i
(e)
vrijednost proizvodnje stavljene na tržište.
2. Vrijednost proizvodnje stavljene na tržište provjerava se na temelju podataka knjigovodstvenog sustava koji su podvrgnuti reviziji i potvrđeni prema nacionalnom pravu.
S tim ciljem, države članice mogu predvidjeti da se iskazana vrijednost proizvodnje stavljene na tržište potvrđuje na isti način kao i financijski knjigovodstveni podaci.
Provjera iskazane vrijednosti proizvodnje stavljene na tržište može se poduzeti prije predočenja odgovarajućeg zahtjeva za dodjelu potpore. Ona se mora provesti najkasnije prije isplate potpore.
3. Osim u izvanrednim okolnostima, provjera na licu mjesta uključuje pregled mjesta aktivnosti ili, ako je aktivnost nematerijalna, posjet nositelju aktivnosti. Posebno se najmanje jednom obilaze pojedinačna gospodarstva koja su obuhvaćena uzorkovanjem prema članku 106. stavku 2. kako bi se provjerila provedba aktivnosti.
Međutim, države članice mogu odlučiti da ne provode takve preglede kad se radi o manjim aktivnostima, ili ako smatraju da je mali rizik da uvjeti za dobivanje potpore nisu ispunjeni ili da aktivnost u stvarnosti nije provedena. Takva se odluka i njezino obrazloženje daju u pisanom obliku.
4. Kontrola na licu mjesta obuhvaća sve preuzete obveze i zadaće proizvođačke organizacije ili njezinih članova koje se mogu provjeriti za vrijeme kontrolnog obilaska.
5. U stope kontrole prema članku 106. stavku 2. mogu se uračunati samo kontrole koje ispunjavaju sve zahtjeve ovog članka.
Članak 108.
Kontrola prvog stupnja postupaka povlačenja
1. U svakoj proizvođačkoj organizaciji države članice provode kontrole prvog stupnja postupaka povlačenja s tržišta, koje se sastoje od provjere dokumentacije i identiteta i fizičke provjere prema potrebi, uzorkovanjem, težine proizvoda povučenih s tržišta i provjere poštovanja odredaba članka 76. u skladu s postupcima utvrđenim u glavi II. poglavlju II. Kontrola se provodi nakon primitka obavijesti prema članku 78. stavku 1., u rokovima predviđenim u članku 78. stavku 2.
2. Kontrole prvog stupnja predviđene stavkom 1. obuhvaćaju 100 % količine proizvoda povučenih s tržišta. Na kraju te kontrole povučeni se proizvodi koji nisu određeni za besplatnu distribuciju, pod nadzorom nadležnih tijela u skladu s odredbama i uvjetima koje su utvrdile države članice u skladu s člankom 80., denaturiraju ili ustupaju prerađivačkoj industriji
3. Odstupajući od odredaba stavka 2. kad su proizvodi namijenjeni za besplatnu distribuciju, države članice mogu provjeriti manji postotak od onog navedenog u tom stavku, pod uvjetom da to nije manje od 10 % dotičnih količina neke proizvođačke organizacije tijekom tržišne godine. Kontrola se može provesti u proizvođačkoj organizaciji i/ili u prostorima primatelja proizvoda. U slučaju da se kontrolama ustanove značajne nepravilnosti, nadležna tijela države članice provode dodatne provjere.
Članak 109.
Kontrole drugog stupnja postupaka povlačenja
1. U okviru kontrola prema članku 106. države članice provode kontrole drugog stupnja postupaka povlačenja s tržišta.
Države članice utvrđuju kriterije za analizu i procjenu rizika da pojedina proizvođačka organizacija ne provodi postupke povlačenja prema propisima. Ti se kriteriji, između ostalog, odnose na nalaze prethodnih kontrola prvog i drugog stupnja, te raspolaže li proizvođačka organizacija neki oblik postupka osiguranja kakvoće ili ne. Na temelju tih kriterija države članice utvrđuju minimalnu učestalost kontrola drugog stupnja za svaku proizvođačku organizaciju.
2. Kontrole prema stavku 1. sastoje se od kontrola na licu mjesta u prostorima proizvođačkih organizacija i primatelja povučenih proizvoda, kako bi se osiguralo da su ispunjeni uvjeti za plaćanje potpore Unije. Kontrole obuhvaćaju:
(a)
provjeru evidencije određenih zaliha i knjigovodstvenih zapisa koje moraju voditi sve proizvođačke organizacije koje provode jedan ili više postupaka povlačenja tijekom pojedine tržišne godine;
(b)
provjeru količina stavljenih na tržište kako je iskazano u zahtjevima za dodjelu potpore, provjeravajući posebno evidenciju zaliha i knjigovodstvene zapise, fakture i, prema potrebi, njihovu vjerodostojnost radi osiguranja da se deklaracije slažu s knjigovodstvenim i/ili poreznim podacima pojedinih proizvođačkih organizacija;
(c)
provjeru propisnog vođenja računovodstva, posebno vjerodostojnost neto primitaka proizvođačkih organizacija kako je navedeno u njihovim zahtjevima za plaćanje, razmjernost svih troškova povlačenja, te ispravnosti iznosa; i
(d)
provjere namjene povučenih proizvoda kako je navedeno u zahtjevu za plaćanje i provjere odgovarajućeg denaturiranja radi osiguranja da proizvođačke organizacije i primatelji ispunjavaju odredbe ove Uredbe.
3. Kontrole prema stavku 2. provode se u prostorima dotične proizvođačke organizacije i primatelja povezanih s ovim organizacijama. Svaka kontrola uključuje nasumični uzorak koji predstavlja najmanje 5 % količina koje je proizvođačka organizacija povukla s tržišta tijekom tržišne godine.
4. U evidenciji određenih zaliha i knjigovodstvenim zapisima iz stavka 2. točke (a) iskazuju se za svaki proizvod povučen s tržišta iznosi izraženi u količini:
(a)
proizvodnja koju isporučuju proizvođačke organizacije i članovi drugih proizvođačkih organizacija u skladu s člankom 125.a stavkom 2. točkama (b) i (c) Uredbe (EZ) br. 1234/2007;
(b)
prodaje koju obavljaju proizvođačke organizacije, razvrstano prema proizvodima pripremljenim za tržište svježim proizvodima i drugim vrstama proizvoda uključujući sirovine za preradu; i
(c)
proizvodi povučeni s tržišta.
5. Kontrole namjene proizvoda prema stavku 4. točki (c) obuhvaćaju posebno:
(a)
provjeru uzorka posebnih računovodstvenih zapisa koje moraju voditi primatelji i, prema potrebi, provjeru njihove usklađenosti s propisanim vođenjem računovodstva u okviru nacionalnog prava; i
(b)
provjere poštovanja važećih propisa o zaštiti okoliša.
6. Ako se kontrolama drugog stupnja ustanove značajne nepravilnosti, nadležna tijela države članice provode detaljnije kontrole drugog stupnja za dotičnu tržišnu godinu i predviđaju veću učestalost kontrola drugog stupnja u prostorima proizvođačkih organizacija ili njihovih udruženja tijekom sljedeće tržišne godine.
Članak 110.
Zelena berba i neubiranje
1. Prije postupka zelene berbe, države članice provjeravaju kontrolom na licu mjesta da dotični proizvodi nisu oštećeni i da je dotična površina dobro održavana. Nakon zelene berbe, države članice provjeravaju je li ljetina pobrana s cijele dotične površine i jesu li ubrani proizvodi denaturirani.
Nakon završetka razdoblja berbe, države članice provjeravaju pouzdanost analize na temelju očekivanog stanja na tržištu iz članka 85. stavka 2. One također analiziraju sve razlike između očekivanog stanja i stvarnog stanja na tržištu.
2. Prije postupka neubiranja, države članice provjeravaju kontrolom na licu mjesta je li određena površina dobro održavana, da već nije obavljena djelomična berba, te da je proizvod dobro razvijen, općenito zdrav, čist i kakvoće prihvatljive za prodaju na tržištu.
Države članice osiguravaju da se proizvodnja denaturira. Ako to nije moguće, one moraju osigurati kontrolom na licu mjesta ili obilaskom tijekom sezone berbe da se berba neće provesti.
3. Članak 109. stavci 1., 2., 3. i 6. primjenjuju se mutatis mutandis.
Članak 111.
Kontrole prije odobrenja planova priznavanja proizvođačkih grupa
1. Prije odobrenja plana priznavanja proizvođačke grupe u okviru članka 125.e stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, države članice provode kontrolu na licu mjesta kod pravnog subjekta ili jasno utvrđenog dijela pravnog subjekta.
2. Država članica provjerava na sve odgovarajuće načine, uključujući kontrolom na licu mjesta:
(a)
točnost informacija navedenih u planu priznavanja;
(b)
komercijalnu opravdanost i tehničku kakvoću plana, utemeljenost procjena i planiranja njegove provedbe;
(c)
prihvatljivost aktivnosti te prihvatljivost i razložnost predloženih izdataka; i
(d)
usklađenost radnji za koje je potpora zatražena s važećim nacionalnim propisima i propisima Unije te posebno s propisima o javnoj nabavi, državnim subvencijama i drugim odgovarajućim obaveznim standardima utvrđenim nacionalnim zakonodavstvom ili u nacionalnom okviru ili nacionalnoj strategiji.
Članak 112.
Kontrole zahtjeva za dodjelu potpore proizvođačkim grupama
1. Prije odobrenja plaćanja, države članice provode administrativne kontrole svih zahtjeva za dodjelu potpore koje su podnijele proizvođačke grupe, kao i kontrole na licu mjesta nasumičnim uzorkovanjem.
2. Nakon podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore prema članku 45., države članice provode kontrole proizvođačkih grupa na licu mjesta, kako bi utvrdile ispunjavanje uvjeta za dodjelu potpore za dotičnu godinu.
Te se kontrole posebno odnose na:
(a)
ispunjavanje kriterija za priznanje za dotičnu godinu; i
(b)
vrijednost proizvodnje stavljene na tržište kao i provedbu mjera sadržanih u planu priznavanja i nastale troškove.
3. Kontrole prema stavku 2. moraju obuhvatiti znatan nasumičan uzorak zahtjeva svake godine. Uzorak predstavlja najmanje 30 % ukupnog iznosa potpore.
Sve proizvođačke grupe provjeravaju se najmanje jednom svakih pet godina.
4. Članci 105. i 107. primjenjuju se mutatis mutandis.
Članak 113.
Transnacionalne proizvođačke organizacije i transnacionalna udruženja proizvođačkih organizacija
1. Država članica u kojoj transnacionalna proizvođačka organizacija ili transnacionalno udruženje proizvođačkih organizacija ima sjedište snosi sveukupnu odgovornost za provedbu kontrola te organizacije odnosno udruženja, i to posebno u vezi operativnih programa i operativnih fondova, te izriče prema potrebi i kazne.
2. Ostale države članice, iz članka 28. stavka 2. točke (c) i članka 35. stavka 2. točke (c) koje su obvezne u administrativnom pogledu surađivati, provode administrativne kontrole i kontrole na licu mjesta kako zatraži država članica iz stavka 1. ovog članka te je obavješćuju o rezultatima kontrola. One moraju poštovati sve rokove koje je utvrdila država članica iz stavka 1.
3. Propisi koji važe u državi članici iz stavka 1. primjenjuju se na proizvođačku organizaciju, operativni program i operativni fond. Međutim, u odnosu na pitanja zaštite okoliša i pitanja zaštite bilja te u odnosu na zbrinjavanje povučenih proizvoda, primjenjuju se propisi države članice u kojoj se obavlja proizvodnja.
Odjeljak 3.
Kazne
Članak 114.
Nepoštovanje kriterija priznavanja
1. Države članice povlače priznanje proizvođačke organizacije ako je propust u poštovanju kriterija priznavanja znatan i proizlazi iz činjenice da je proizvođačka organizacija djelovala s namjerom ili iz krajnje nepažnje.
Države članice posebno povlače priznanje proizvođačke organizacije ako se propust u poštovanju kriterija za priznavanje odnosi na:
(a)
povredu zahtjeva iz članaka 21. i 23., članka 26. stavaka 1. i 2. ili članka 31.; ili
(b)
situaciju kada vrijednost proizvodnje stavljene na tržište tijekom dvije uzastopne godine padne ispod granice koju je odredila država članica u skladu s člankom 125.b stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
Povlačenje priznanja prema ovom stavku stupa na snagu od datuma kad uvjeti za priznanje nisu bili ispunjeni, ovisno o rokovima prema važećem horizontalnom zakonodavstvu na nacionalnoj razini.
2. Kad se ne primjenjuje stavak 1., države članice suspendiraju priznanje proizvođačke organizacije ako je propust u poštovanju kriterija za priznanje znatan, ali je samo privremen.
Tijekom razdoblja suspenzije potpora se ne isplaćuje. Obustava stupa na snagu danom provedene kontrole i završava na dan kontrole koja pokazuje da su dotični kriteriji ispunjeni.
Razdoblje suspenzije ne smije prijeći 12 mjeseci. Ako dotični kriteriji nisu ispunjeni, nakon 12 mjeseci priznanje se povlači.
Države članice mogu izvršiti plaćanja nakon isteka roka utvrđenog u članku 70. ako je to potrebno radi primjene ovog stavka. Ta kasnija plaćanja ne smiju se ni u kojem slučaju vršiti nakon 15. listopada druge godine nakon godine provedbe programa.
3. U ostalim slučajevima nepoštovanja kriterija za priznavanje, kad se ne primjenjuju stavci 1. i 2., države članice dostavljaju dopis upozorenja u kojem su navedene korektivne mjere koje treba poduzeti. Države članice mogu odgoditi isplate potpore sve dok nisu poduzete korektivne mjere.
Države članice mogu izvršiti plaćanja nakon isteka roka utvrđenog u članku 70. ako je to potrebno radi primjene ovog stavka. Ta kasnija plaćanja ne smiju se ni u kojem slučaju vršiti nakon 15. listopada druge godine nakon godine provedbe programa.
Nepoduzimanje korektivnih mjera u roku od 12 mjeseci smatrat će se znatnim propustom u odnosu na poštovanje kriterija i slijedom toga primjenjuje se stavak 2.
Članak 115.
Prijevara
1. Kad se ustanovi da je proizvođačka organizacija, udruženje proizvođačkih organizacija ili proizvođačka grupa počinila prijevaru vezano uz potporu obuhvaćenu Uredbom (EZ) br. 1234/2007, države članice će, ne dovodeći u pitanje druge kazne koje se primjenjuju u skladu sa zakonodavstvom Unije i nacionalnim zakonodavstvom:
(a)
povući priznanje proizvođačke organizacije, udruženja proizvođačkih organizacija ili proizvođačkih grupa;
(b)
isključiti dotične aktivnosti ili radnje iz potpora u okviru pojedinog operativnog programa ili plana priznavanja i povući već uplaćene iznose potpore za tu aktivnost; i
(c)
isključiti proizvođačku organizaciju, udruženje proizvođačkih organizacija ili proizvođačku grupu iz potpora u okviru pojedinog operativnog programa ili plana priznavanja tijekom sljedeće godine.
2. Države članice mogu suspendirati priznanje proizvođačke organizacije, udruženja proizvođačkih organizacija ili proizvođačke grupe, ili suspendirati isplate jednom takvom tijelu ako se sumnja da su izvršila prijevaru vezano uz potpore obuhvaćene Uredbom (EZ) br. 1234/2007.
Članak 116.
Proizvođačke grupe
1. Države članice primjenjuju, mutatis mutandis, sankcije i novčane kazne predviđene u članku 114. i/ili članku 117. prema potrebi na planove priznavanja.
2. Dodatno stavku 1., ako nakon isteka razdoblja koji je država članica utvrdila prema članku 49. stavku 4. proizvođačka grupa nije priznata kao proizvođačka organizacija, država članica će povući:
(a)
100 % već isplaćene potpore proizvođačkoj grupi, ako je neodobravanje priznanja posljedica namjernog ili nemarnog djelovanja proizvođačke grupe; ili
(b)
50 % već isplaćene potpore proizvođačkoj grupi u svim ostalim slučajevima.
Članak 117.
Operativni program
1. Plaćanja se izračunavaju na temelju iznosa koji se ustanovi kao prihvatljiv za potporu.
2. Država članica preispituje zahtjev za dodjelu potpore primljen od korisnika i utvrđuje iznose koji su prihvatljivi za potporu. Ona utvrđuje:
(a)
isključivo na temelju zahtjeva iznos koji je plativ korisniku;
(b)
iznos koji je plativ korisniku nakon provjere prihvatljivosti zahtjeva.
3. Ako je iznos utvrđen prema stavku 2. točki (a) veći od iznosa utvrđenog prema stavku 2. točki (b) za više od 3 %, primjenjuje se novčana kazna. Iznos kazne jest razlika između iznosa izračunatih u stavku 2. točkama (a) i (b).
Međutim, novčana kazna se neće primijeniti ako proizvođačka organizacija ili proizvođačka grupa može dokazati da nije odgovorna za uvrštavanje neprihvatljivog iznosa.
4. Stavci 2. i 3. primjenjuju se mutatis mutandis na neprihvatljive troškove utvrđene tijekom kontrola na licu mjesta ili kasnijim kontrolama.
5. Ako je vrijednost proizvodnje stavljene na tržište deklarirana i provjerena prije podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore, za utvrđivanje iznosa iz stavka 2. točaka (a) odnosno (b) koriste se deklarirane i odobrene vrijednosti.
Članak 118.
Kazne nakon kontrola prvog stupnja postupaka povlačenja
Ako se, nakon kontrole prema članku 108. ustanove nepravilnosti u vezi s tržišnim standardima ili minimalnim zahtjevima navedenim u članku 76., korisnik je dužan:
(a)
platiti novčanu kaznu u iznosu doprinosa Unije, izračunatu na temelju količina povučenih proizvoda koji nisu u skladu s tržišnim standardima ili minimalnim zahtjevima, ako su te količine manje od 10 % količina prijavljenih u skladu s člankom 78. za dotični postupak povlačenja;
(b)
platiti novčanu kaznu dvostrukog iznosa doprinosa Unije, ako su te količine 10 % do 25 % prijavljenih količina; ili
(c)
platiti novčanu kaznu iznosa doprinosa Unije za cjelokupnu količinu prijavljenu u skladu s člankom 78., ako te količine iznose više od 25 % prijavljene količine.
Članak 119.
Ostale kazne koje se primjenjuju na proizvođačke organizacije u vezi s postupcima povlačenja
1. Novčane kazne navedene u članku 117. obuhvaćaju potpore za koje je podnesen zahtjev u okviru radnji povlačenja kao integriranih dijelova izdataka operativnog programa.
2. Troškovi za radnje povlačenja nisu prihvatljivi ako se proizvodi koji nisu stavljeni u prodaju ne zbrinu kako je država članica predvidjela člankom 80. stavkom 1. ili ako su povlačenje ili njegova namjena imali negativan učinak na okoliš ili posljedice vezano uz zaštitu bilja, što predstavlja kršenje odredaba usvojenih člankom 80. stavkom 1.
Članak 120.
Kazne koje se primjenjuju na primatelje povučenih proizvoda
Ako se tijekom kontrola provedenih u skladu s člancima 108. i 109. ustanove nepravilnosti koje se mogu pripisati primateljima povučenih proizvoda, primjenjuju se sljedeće kazne:
(a)
primatelji više ne mogu primati s tržišta povučene proizvode; i
(b)
primatelji proizvoda povučenih s tržišta obvezni su vratiti vrijednost proizvoda koje su primili uz dodatne pripadajuće troškove sortiranja, pakiranja i prijevoza u skladu s pravilima koja su utvrdile države članice.
Kazna predviđena u točki (a) stupa na snagu odmah i traje najmanje jednu tržišnu godinu. Ona se može produžiti ovisno o ozbiljnosti nepravilnosti.
Članak 121.
Zelena berba i neubiranje
1. Ako se vezano uz zelenu berbu ustanovi da proizvođačka organizacija nije ispunila svoje obaveze, ona mora platiti novčanu kaznu u iznosu naknade za površine za koje obaveza nije poštovana. Neispunjenje obaveza uključuje slučajeve kad:
(a)
država članica ustanovi, tijekom kontrole iz članka 110. stavka 1. drugog podstavka, da mjera zelene berbe nije bila opravdana na temelju analize očekivanog stanja na tržištu u to vrijeme;
(b)
površina prijavljena za zelenu berbu nije prihvatljiva za zelenu berbu; ili
(c)
na području nije u potpunosti obavljena berba ili proizvodnja nije denaturirana.
2. Ako se vezano uz neubiranje ustanovi da proizvođačka organizacija nije ispunila svoje obaveze, ona mora platiti novčanu kaznu u iznosu naknade za površine za koje obaveza nije poštovana. Neispunjavanje obaveza uključuje slučajeve kad:
(a)
površina prijavljena za neubiranje nije prihvatljiva za neubiranje;
(b)
se berba ili djelomična berba ipak provela; ili
(c)
je došlo do negativnog učinka na okoliš ili negativnih posljedica za zaštitu bilja za koje je odgovorna proizvođačka organizacija.
3. Novčane kazne navedene u stavcima 1. i 2. primjenjuju se dodatno novčanim kaznama prema članku 117.
Članak 122.
Sprečavanje kontrole na licu mjesta
Zahtjev za dodjelu potpore bit će odbijen za dio onih troškova za koje proizvođačka organizacija, član ili odgovarajući predstavnik spriječi izvršenje kontrole na licu mjesta.
Članak 123.
Plaćanje povrata potpore i novčanih kazni
1. Proizvođačke organizacije, udruženja proizvođačkih organizacija, proizvođačke grupe ili drugi predmetni subjekti vraćaju nepropisno isplaćenu potporu s kamatama te plaćaju novčane kazne predviđene u ovom odjeljku.
Kod izračuna kamata:
(a)
uzima se kao osnovica vremensko razdoblje između korisnikove uplate i povrata uplate;
(b)
primjenjuje se kamatna stopa Europske središnje banke koja se primjenjuje na glavne poslove refinanciranja, objavljena u seriji „C”Službenog lista Europske unije na snazi na dan kad je isplaćena nepropisna potpora, uz dodatna tri postotna boda.
2. Povrat potpore, kamate i izrečene novčane kazne uplaćuju se u korist Europskoga fonda za jamstva u poljoprivredi.
Članak 124.
Obavještavanje o nepravilnostima
Primjenom administrativnih sankcija i novčanih kazni te povratom nepropisno plaćenih iznosa kako je predviđeno u ovom odjeljku, ne dovodi se u pitanje obavješćivanje Komisije o nepravilnostima prema Uredbi Komisije (EZ) br. 1848/2006 (16).
Odjeljak 4.
Nadzor i procjena operativnih programa i nacionalnih strategija
Članak 125.
Zajednički pokazatelji učinkovitosti
1. Nacionalne strategije i operativni programi podliježu nadzoru i vrednovanju s ciljem ocjenjivanja napretka u postizanju ciljeva utvrđenih u operativnim programima, kao i učinkovitosti i isplativosti u vezi s ovim ciljevima.
2. Napredak, učinkovitost i isplativost procjenjuju se na temelju zajedničkih pokazatelja učinkovitosti navedenih u Prilogu VIII. za osnovno stanje kao i za financijsku provedbu, proizvodnju, rezultate i djelotvornost provedenih operativnih programa.
3. Ako neka država članica smatra potrebnim, u nacionalnoj strategiji treba navesti ograničeni broj dodatnih pokazatelja koji su specifični za tu strategiju, a koji odražavaju nacionalne i/ili regionalne potrebe, uvjete i ciljeve specifične za operativne programe koje provode proizvođačke organizacije. Ako je moguće, treba uključiti dodatne pokazatelje vezano uz ciljeve zaštite okoliša koji nisu obuhvaćeni pokazateljima zajedničke provedbe.
Članak 126.
Nadzor i procjena postupaka u vezi s operativnim programima
1. Proizvođačke organizacije osiguravaju nadzor i vrednovanje svojih operativnih programa koristeći odgovarajuće pokazatelje u okviru zajedničkih pokazatelja učinkovitosti prema članku 125. i prema potrebi dodatnih pokazatelja navedenih u nacionalnoj strategiji.
S tim ciljem one trebaju utvrditi sustav za prikupljanje, bilježenje i pohranu podataka korisnih za sastavljanje tih pokazatelja.
2. Nadzor služi za procjenu napretka u postizanju specifičnih ciljeva koji su utvrđeni za operativni program. Nadzor se provodi na temelju financijskih pokazatelja, te pokazatelja proizvodnje i rezultata. Dobiveni rezultati trebaju poslužiti:
(a)
za provjeru kakvoće provedbe programa;
(b)
za prepoznavanje potrebe prilagođavanja ili preispitivanja operativnog programa kako bi se ostvarili ciljevi utvrđeni programom ili poboljšalo upravljanja programom, uključujući upravljanje financijama;
(c)
doprinijeti poštovanju obaveza o izvještavanju u vezi s provedbom operativnog programa.
Podaci o rezultatima nadzornih aktivnosti unose se u svaki godišnji izvještaj, prema članku 96. stavku 1., koji je proizvođačka organizacija obvezna dostaviti nacionalnom tijelu zaduženom za upravljanje nacionalnom strategijom.
3. Vrednovanje se poduzima u obliku zasebnog srednjoročnog izvještaja o vrednovanju.
Cilj je srednjoročnog vrednovanja, koje se može provesti uz pomoć specijalizirane konzultantske agencije, ispitivanje stupnja iskorištenosti financijskih sredstava, učinkovitost i isplativost operativnog programa i procjena napretka ostvarenog u odnosu na sveukupne ciljeve programa. S tim ciljem primjenjuju se zajednički pokazatelji učinkovitosti koji se odnose na početno stanje, rezultate i, prema potrebi, na djelotvornost.
Prema potrebi, u srednjoročno vrednovanje može se uključiti i kvalitativna procjena rezultata i učinaka aktivnosti zaštite okoliša usmjerenih:
(a)
na sprečavanje erozije tla;
(b)
na smanjenje primjene i/ili racionalnije korištenje sredstava za zaštitu bilja;
(c)
na zaštitu staništa i bioraznolikosti; ili
(d)
na očuvanje krajolika.
Rezultati ove procjene trebaju poslužiti:
(a)
za poboljšanje kakvoće operativnih programa kojima upravlja proizvođačka organizacija;
(b)
za utvrđivanje potrebe značajnije promjene operativnog programa;
(c)
doprinijeti poštovanju obaveza o izvještavanju u vezi s provedbom operativnog programa; i
(d)
za stjecanje spoznaja korisnih za poboljšanje kakvoće, učinkovitosti i isplativosti budućih operativnih programa kojima upravlja proizvođačka organizacija.
Srednjoročno vrednovanje provodi se tijekom provedbe operativnog programa, pravodobno kako bi se rezultati vrednovanja mogli uzeti u obzir kod pripreme sljedećih operativnih programa.
Izvještaj o srednjoročnom vrednovanju prilaže se odgovarajućem godišnjem izvještaju navedenom u članku 96. stavku 1.
Članak 127.
Nadzor i vrednovanje postupaka u vezi s nacionalnom strategijom
1. Nadzor i vrednovanje nacionalne strategije provodi se primjenom odgovarajućih pokazatelja u okviru zajedničkih pokazatelja učinkovitosti iz članka 125. i prema potrebi, dodatnih pokazatelja utvrđenih u nacionalnoj strategiji.
2. Države članice uvode sustav za prikupljanje, bilježenje i pohranu podataka u elektroničkom obliku prikladnim za sastavljanje pokazatelja navedenih u članku 125. S tim ciljem one se oslanjaju na podatke koje im dostavljaju proizvođačke organizacije o nadzoru i vrednovanju svojih operativnih programa.
3. Nadzor je stalan i služi za procjenu napretka u ostvarivanju ciljeva i dometa utvrđenih za operativne programe. Nadzor se provodi na temelju financijskih pokazatelja, te pokazatelja proizvodnje i rezultata. S tim ciljem koriste se podaci iz godišnjih izvještaja o napredovanju koje pojedina proizvođačka organizacija dostavlja o nadzoru svojih operativnih programa. Rezultati provedbe nadzora služe:
(a)
za provjeru kakvoće provedbe operativnih programa;
(b)
za prepoznavanje potrebe prilagođavanja ili preispitivanja nacionalne strategije kako bi se ostvarili ciljevi utvrđeni strategijom ili poboljšalo upravljanje provedbom strategije, uključujući upravljanje financijama operativnih programa; i
(c)
doprinose poštovanju obaveza o izvještavanju u vezi s provedbom nacionalne strategije.
4. Vrednovanje služi za procjenu napredovanja u ostvarenju sveukupnih ciljeva strategije. Provodi se na temelju pokazatelja koji se odnose na početno stanje, rezultate i, prema potrebi, na djelotvornost. S tim ciljem koriste se rezultati nadzora i srednjoročnog vrednovanja operativnih programa, kako je navedeno u godišnjim izvještajima o napredovanju i završnim izvještajima koje dostavljaju proizvođačke organizacije. Rezultati provedbe vrednovanja služe:
(a)
za poboljšanje kakvoće strategije;
(b)
za prepoznavanje potrebe sadržajnije promjene strategije; i
(c)
doprinose poštovanju obaveza o izvještavanju u vezi s provedbom nacionalne strategije.
Vrednovanje uključuje i postupak vrednovanja koje se treba provesti 2012., ali pravodobno da se omogući uvrštenje njegovih rezultata u poseban izvještaj o vrednovanju koji se prilaže te godine godišnjem nacionalnom izvještaju navedenom u članku 97. točki (b). U izvještaju se procjenjuje stupanj iskorištenosti financijskih sredstava, učinkovitost i isplativost provedenih operativnih programa, i vrednuju rezultati i učinkovitost tih programa, u odnosu na ciljeve, domete i krajnju svrhu, utvrđene strategijom i, prema potrebi, ostalih ciljeva utvrđenih u članku 103.c stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007. Vrednovanjem se trebaju steći spoznaje korisne za poboljšanje kakvoće budućih nacionalnih strategija i posebno za identifikaciju mogućih nedostataka u definiciji ciljeva, dometa ili mjera prihvatljivih za potporu, ili potrebe za određivanje novih instrumenata.
POGLAVLJE VI.
Proširenje primjene pravila na proizvođače pojedinog gospodarskog područja
Članak 128.
Obavijest o popisu gospodarskih područja
U obavijesti o popisu gospodarskih područja, kako je predviđeno u članku 125.f stavku 2. drugom podstavku Uredbe (EZ) br. 1234/2007, pružaju se svi podaci potrebni za ocjenu ispunjavanja uvjeta utvrđenih u članku 125.f stavku 2. prvom podstavku te Uredbe.
Članak 129.
Obavijest o obvezujućim pravilima; reprezentativnost
1. Kad pojedina država članica obavješćuje o obvezujućim pravilima koje je propisala za određeni proizvod i neko gospodarsko područje prema članku 125.g Uredbe (EZ) br. 1234/2007, ona istodobno Komisiju obavještava:
(a)
o proizvođačkoj organizaciji ili udruženju proizvođačkih organizacija koje su zatražile proširenje primjene pravila;
(b)
o broju proizvođača koji pripadaju toj proizvođačkoj organizaciji ili udruženju proizvođačkih organizacija i o ukupnom broju proizvođača u dotičnom gospodarskom području; ti se podaci odnose na stanje u trenutku kad je podnesen zahtjev za proširenje;
(c)
o ukupnoj proizvodnji gospodarskog područja i o proizvodnji koju su proizvođačka organizacija ili udruženje proizvođačkih organizacija stavili na tržište tijekom posljednje tržišne godine za koju su podaci dostupni;
(d)
o datumu od kojeg se pravila koja se proširuju primjenjuju na dotičnu proizvođačku organizaciju ili udruženje proizvođačkih organizacija; i
(e)
o datumu od kojeg proširenje primjene pravila stupa na snagu i o trajanju primjene proširenja.
2. Za potrebe utvrđivanja reprezentativnosti u smislu članka 125.f stavka 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, države članice utvrđuju pravila isključujući:
(a)
proizvođače čija je proizvodnja namijenjena prvenstveno za izravnu prodaju potrošačima na gospodarstvu ili u proizvodnom području;
(b)
izravne prodaje prema točki (a);
(c)
proizvode isporučene za preradu kako je navedeno u članku 125.f stavku 4. točki (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007, osim kad se dotična pravila u cijelosti ili djelomično ne primjenjuju na te proizvode.
Članak 130.
Financijski doprinosi
Kad država članica odluči prema članku 125.i Uredbe (EZ) br. 1234/2007, da proizvođači koji ne pripadaju proizvođačkim organizacijama moraju plaćati financijske doprinose, ona dostavlja Komisiji podatke potrebne za procjenu usklađenosti s uvjetima utvrđenim u tom članku.
Ti podaci obuhvaćaju posebno osnovicu za izračun doprinosa i njegov jedinični iznos, korisnika ili korisnike i vrstu različitih troškova navedenih u članku 125.i Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
Članak 131.
Proširenja koja prelaze jednu tržišnu godinu
Kad je odlučena primjena proširenja za razdoblje koje prelazi jednu tržišnu godinu, države članice tijekom razdoblja primjene proširenja provjeravaju za svaku tržišnu godinu ispunjavaju li se i dalje uvjeti vezano uz reprezentativnost utvrđeni u članku 125.f stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
Ako države članice ustanove da uvjeti više nisu ispunjeni, one odmah opozivaju proširenje s učinkom od početka sljedeće tržišne godine.
Države članice o svakom opozivu odmah obavješćuju Komisiju, koja javno objavljuje tu informaciju na način koji ona smatra prikladnim.
Članak 132.
Proizvod prodan sa stabla; kupci
1. U slučaju kad proizvođači koji ne pripadaju proizvođačkoj organizaciji prodaju svoje proizvode sa stabla, za potrebe ispunjenja pravila u skladu s Prilogom XVI.a točkom 1. podtočkama (e) i (f) i točkom 3. Uredbi (EZ) br. 1234/2007 smatrat će se da je dotične proizvode proizveo kupac.
2. Dotična država članica može odlučiti da i druga pravila navedena u Prilogu XVI.a Uredbi (EZ) br. 1234/2007, osim onih navedenih u stavku 1., mogu biti obvezujuća za kupce kad su odgovorni za takvu proizvodnju.
GLAVA IV.
TRGOVINA S TREĆIM ZEMLJAMA
POGLAVLJE I.
Uvozne carine i sustav ulaznih cijena
Odjeljak 1.
Sustav ulaznih cijena
Članak 133.
Područje primjene i definicije
1. U ovom se odjeljku utvrđuju pravila za primjenu članka 140.a Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
2. Za potrebe ovog odjeljka:
(a)
„partija” znači roba prijavljena u okviru jedne deklaracije puštanja u slobodan promet, kojom je obuhvaćena samo roba istog podrijetla koja potpada pod samo jednu oznaku kombinirane nomenklature (oznaku KN); i
(b)
„uvoznik” znači prijavitelj u smislu članka 4. stavka 18. Uredbe (EEZ) br. 2913/92 (17).
Članak 134.
Izvještavanje o cijenama i količinama uvezenih proizvoda
1. Za svaki proizvod i za razdoblja navedena u Prilogu XVI. dijelu A, države članice dostavljaju Komisiji za svaki tržišni dan do 12 sati u podne (po bruxelleskom vremenu) sljedećeg radnog dana, za svaku zemlju podrijetla podatke:
(a)
o prosječnim reprezentativnim cijenama proizvoda uvezenih iz trećih zemalja i prodanih na reprezentativnim uvoznim tržištima navedenim u članku 135. i značajnim cijenama zabilježenim na drugim tržištima za veće količine uvezenih proizvoda, ili, ako cijene za reprezentativna tržišta nisu dostupne, o značajnim cijenama za uvezene proizvode zabilježenim na drugim tržištima; i
(b)
o ukupnim količinama u odnosu na cijene navedene u točki (a).
Ako su ukupne količine navedene u točki (b) manje od jedne tone, Komisiju se ne obavješćuje o odgovarajućim cijenama.
2. Utvrđuju se cijene navedene u stavku 1. točki (a):
(a)
za svaki proizvod naveden na popisu u Prilogu XVI. dijelu A;
(b)
za sve dostupne sorte i veličine; i
(c)
u fazi uvoznik/veletrgovac ili u fazi veletrgovac/trgovac na malo ako nisu dostupne cijene u fazi uvoznik/veletrgovac.
One se umanjuju za sljedeće iznose:
(a)
tržišnu maržu od 15 % za tržišne centre Londona, Milana i Rungisa i 8 % za druge tržišne centre; i
(b)
troškove prijevoza i osiguranja unutar carinskog područja Unije.
Za iznose koji se od troškova vozarine i osiguranja oduzimaju u skladu s drugim podstavkom, države članice mogu utvrditi paušalne iznose. O takvim paušalnim iznosima i načinima njihova izračuna odmah je potrebno obavijestiti Komisiju.
3. Cijene utvrđene u skladu sa stavkom 2., kad su određene u fazi veletrgovac/trgovac na malo, prvo se umanjuju za iznos od 9 % kako bi se uzela u obzir trgovačka marža veletrgovca, a zatim za iznos od 0,7245 EUR za 100 kilograma kako bi se uzeli u obzir troškovi rukovanja i tržišni porezi i pristojbe.
4. Za proizvode na popisu u dijelu A Priloga XVI. koji podliježu posebnim tržišnim standardima, smatraju se reprezentativnim:
(a)
cijene proizvoda klase I., pod uvjetom da količine u toj klasi predstavljaju najmanje 50 % ukupnih količina stavljenih na tržište;
(b)
cijene proizvoda klase I. i, ako proizvodi u toj klasi predstavljaju manje od 50 % ukupnih količina, cijene utvrđene za proizvode klase II. za količine kojima se omogućava obuhvaćenost od 50 % ukupnih količina stavljenih na tržište;
(c)
cijene utvrđene za proizvode klase II., kad proizvodi iz klase I. nisu na raspolaganju, ili ako nije odlučeno da se na cijene primijeni koeficijent prilagodbe, kad se proizvodi zbog uvjeta proizvodnje dotične zemlje podrijetla zbog njihovih karakteristika kakvoće normalno i uobičajeno na tržište ne stavljaju u klasi I.
Koeficijent prilagodbe naveden u točki (c) prvog podstavka primjenjuje se na cijene nakon odbitka iznosa navedenih u stavku 2.
Za proizvode na popisu u Prilogu XVI. dijelu A koji ne podliježu posebnim tržišnim standardima, reprezentativnima se smatraju cijene proizvoda koji ispunjavaju opće tržišne standarde.
Članak 135.
Reprezentativna tržišta
Države članice obavješćuju Komisiju o uobičajenim tržišnim danima za tržišta navedena u Prilogu XVII. koja se smatraju reprezentativnim tržištima.
Članak 136.
Paušalne uvozne vrijednosti
1. Za svaki proizvod i za razdoblja navedena u Prilogu XVI. dijelu A, za svaki radni dan i za svaku zemlju podrijetla, Komisija određuje paušalnu uvoznu vrijednost koja je jednaka ponderiranom prosjeku reprezentativnih cijena iz članka 134. umanjeno za paušalni iznos od 5 EUR/100 kg i carine ad valorem.
2. Ako je utvrđena paušalna uvozna vrijednost za proizvode i razdoblja primjene navedene u Prilogu XVI. dijelu A u skladu s ovim odjeljkom, ne primjenjuje se jedinična cijena iz članka 152. stavka 1. točke (a) Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 (18). Ona se zamjenjuje paušalnom uvoznom vrijednosti navedenom u stavku 1.
3. Ako nije na snazi paušalna uvozna vrijednost za proizvod određenog podrijetla, primjenjuje se prosjek paušalnih uvoznih vrijednosti koje su na snazi za taj proizvod.
4. Tijekom razdoblja primjene utvrđenim u Prilogu XVI. dijelu A paušalne uvozne vrijednosti primjenjuju se sve do njihove promjene. Međutim, one se prestaju primjenjivati ako Komisija nije obaviještena o prosječnoj reprezentativnoj cijeni tijekom sedam uzastopnih tržišnih dana.
Kad kod primjene prvog podstavka za određeni proizvod nema važeće paušalne uvozne vrijednosti, paušalna uvozna vrijednost koja se primjenjuje na taj proizvod jednaka je posljednjoj prosječnoj paušalnoj uvoznoj vrijednosti.
5. Iznimno od odredaba iz stavka 1., ako nije moguće izračunati paušalnu uvoznu vrijednost, paušalna uvozna vrijednost se ne primjenjuje od prvog dana razdoblja primjene navedenih u Prilogu XVI. dijelu A.
6. Reprezentativne cijene u eurima preračunavaju se prema reprezentativnoj tržišnoj stopi izračunatoj za pojedini dan.
7. Paušalne uvozne vrijednosti izražene u eurima Komisija javno objavljuje na način koji ona smatra prikladnim.
Članak 137.
Osnova za uvoznu cijenu
1. Uvozna cijena na temelju koje se proizvodi navedeni u Prilogu XVI. dijelu A razvrstavaju u Zajedničkoj carinskoj tarifi jest, prema izboru uvoznika:
(a)
FOB cijena proizvoda u zemlji podrijetla plus troškovi osiguranja i vozarine do granica carinskog područja Unije, ako su ta cijena i troškovi poznati u vrijeme izrade deklaracije o puštanju proizvoda u slobodan promet. Ako su te cijene za više od 8 % više od važeće paušalne vrijednosti za određeni proizvod u vrijeme izrade deklaracije o puštanju u slobodan promet, uvoznik mora položiti sredstvo osiguranja navedeno u članku 248. stavku 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93. S tim je ciljem iznos uvozne carine koja bi se na kraju mogla naplatiti za proizvode, iznos carine koju bi on bio platio da je dotični proizvod bio razvrstan na temelju dotične paušalne vrijednosti; ili
(b)
carinska vrijednost izračunata u skladu s člankom 30. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EEZ) br. 2913/92 koja se primjenjuje samo na dotične uvezene proizvode. U tom se slučaju carina oduzima kako je predviđeno u članku 136. stavku 1. ove Uredbe. U tom slučaju uvoznik polaže sredstvo osiguranja iz članka 248. stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 u visini iznosa carine koju bi on platio da je proizvod razvrstan na temelju važeće paušalne uvozne vrijednosti za dotičnu partiju; ili
(c)
paušalna uvozna cijena izračunata prema članku 136. ove Uredbe.
2. Uvozna cijena na temelju koje se proizvodi navedeni u Prilogu XVI. dijelu B razvrstavaju u Zajedničkoj carinskoj tarifi jest prema izboru uvoznika:
(a)
FOB cijena proizvoda u zemlji podrijetla plus troškovi osiguranja i vozarine do granica carinskog područja Unije, ako su ta cijena i troškovi poznati u vrijeme izrade deklaracije. Ako carinsko tijelo smatraju da je potrebno položiti sredstvo osiguranja u skladu s člankom 248. Uredbe (EEZ) br. 2454/93, uvoznik mora položiti sredstvo osiguranja koje odgovara najvećem važećem iznosu carine za određeni proizvod; ili
(b)
carinska vrijednost izračunata u skladu s člankom 30. stavkom 2. točkom (c) Uredbe (EEZ) br. 2913/92, koja se primjenjuje samo na dotične uvezene proizvode. U tom se slučaju carina oduzima kako je predviđeno u članku 136. stavku 1. ove Uredbe. U tom slučaju uvoznik mora položiti sredstvo osiguranja kako je predviđeno u članku 248. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 u najvećem važećem iznosu carine za određeni proizvod.
3. Ako se uvozna cijena izračunava na temelju FOB cijene proizvoda u zemlji podrijetla, carinska se vrijednost izračunava na temelju te prodaje po toj cijeni.
Ako se uvozna cijena izračunava u skladu s jednim od postupaka predviđenih u stavku 1. točkama (b) ili (c) ili stavku 2. točki (b), carinska se vrijednost izračunava na istoj osnovi kao i uvozna cijena.
4. Uvozniku se daje rok od mjesec dana od prodaje dotičnih proizvoda, uz ograničenje od četiri mjeseca od datuma prihvaćanja deklaracije o puštanju u slobodan promet, da dokaže da je partija prodana u skladu s uvjetima koji potvrđuju ispravnost cijena navedenih u stavku 1. točki (a) ili stavku 2. točki (a), ili da utvrdi carinsku vrijednost iz stavka 1. točke (b) ili stavka 2. točke (b). Nepoštovanje jednog od ovih rokova ima za nužnu posljedicu gubitak položenog sredstva osiguranja, ne dovodeći u pitanje primjenu stavka 5.
Položeno se sredstvo osiguranja oslobađa čim se predoči dokaz o uvjetima prodaje na prihvatljiv način za carinsko tijelo.
U protivnom se sredstvo osiguranja zadržava kao plaćanje uvozne carine.
5. Rok od četiri mjeseca iz stavka 4., nadležna tijela države članice mogu produžiti za najviše tri mjeseca povodom propisno obrazloženog zahtjeva uvoznika.
6. Ako nadležna tijela provjerom utvrde da nisu ispunjeni zahtjevi ovog članka, ona osiguravaju povrat dospjele carine u skladu s člankom 220. Uredbe (EEZ) br. 2913/92. Iznos carine koja se osigurava povrat ili koji preostaje za osiguranje povrata, sadrži i kamate od datuma kada je roba puštena u slobodan promet do datuma osiguranja povrata. Primjenjuje se važeća kamatna stopa za takvo osiguranje povrate u okviru nacionalnog prava.
Odjeljak 2.
Dodatne uvozne carine
Članak 138.
Područje primjene i definicije
1. Dodatna uvozna carina kako je navedeno u članku 141. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, dalje u tekstu”dodatna carina”, može se primijeniti na proizvode i tijekom razdoblja navedenih u Prilogu XVIII. pod uvjetima utvrđenim u ovom odjeljku.
2. Razine aktiviranja za dodatne carine navedene su u Prilogu XVIII.
Članak 139.
Obavještavanje o količinama
1. Za svaki od proizvoda navedenih u Prilogu XVIII. i tijekom navedenih razdoblja, države članice detaljno obavješćuju Komisiju o količinama puštenim u slobodan promet uz primjenu metode za nadzor preferencijalnog uvoza utvrđenu člankom 308.d Uredbe (EEZ) br. 2454/93.
Te se obavijesti dostavljaju svake srijede najkasnije do 12 sati u podne po bruxelleskom vremenu za količine puštene u slobodan promet tijekom prethodnog tjedna.
2. Carinske deklaracije za puštanje u slobodan promet proizvoda obuhvaćenih ovim odjeljkom koje carinsko tijelo može prihvatiti na zahtjev uvoznika, a da one ne sadrže podatke navedene u Prilogu 37. Uredbe (EEZ) br. 2454/93, moraju sadržavati, dodatno ostalim podacima u skladu s člankom 254. te Uredbe, naznaku neto mase (u kilogramima) dotičnog proizvoda.
Ako se primjenjuje pojednostavljeni deklaracijski postupak, iz članka 260. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 za stavljanje u slobodan promet proizvoda obuhvaćenih ovim odjeljkom, pojednostavljene deklaracije moraju sadržavati, dodatno ostalim zahtjevima, naznaku neto mase (u kilogramima) dotičnih proizvoda.
Ako se primjenjuje lokalni postupak carinjenja prema članku 263. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 za puštanje u slobodan promet proizvoda obuhvaćenih ovim odjeljkom, obavijest carinskom tijelu navedena u članku 266. stavku 1. te Uredbe mora sadržavati sve potrebne podatke za identifikaciju robe kao i naznaku neto mase (u kilogramima) dotičnih proizvoda.
Članak 266. stavak 2. točka (b) Uredbe (EEZ) br. 2454/93 ne primjenjuje se na uvoz proizvoda obuhvaćenih ovim odjeljkom.
Članak 140.
Naplata dodatne carine
1. Ako se ustanovi da, za jedan od proizvoda i jedno od razdoblja navedenih u Prilogu XVIII., količina stavljena u slobodan promet prelazi odgovarajuću granični obujam, Komisija naplaćuje dodatnu carinu, osim ako nije vjerojatno da bi uvoz mogao poremetiti tržište Unije ili da bi učinci mogli biti nerazmjerni željenom cilju.
2. Dodatna se carina naplaćuje za količine koje se stavljaju u slobodan promet nakon datuma primjene te carine ako:
(a)
njihova tarifna klasifikacija utvrđena u skladu s člankom 137. iziskuje primjenu najviših posebnih carinskih pristojbi koje se primjenjuju na uvoz dotičnog podrijetla;
(b)
je uvoz uslijedio tijekom razdoblja primjene dodatne carine.
Članak 141.
Iznos dodatne carine
Dodatna carina koja se naplaćuje u skladu s člankom 140. odgovara jednoj trećini u Zajedničkoj carinskoj tarifi predviđenih carinskih pristojbi za dotični proizvod.
Međutim, za uvoz za koji važe carinske povlastice vezano uz carine ad valorem, dodatna carina iznosi jednu trećinu važeće posebne carine na proizvod, ako se primjenjuje članak 140. stavak 2.
Članak 142.
Izuzeća od naplate dodatne carine
1. Od naplate dodatne carine izuzeta je sljedeća roba:
(a)
roba uvezena u okviru carinskih kvota iz Priloga 7. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 2658/87 (19) (dalje u tekstu „kombinirana nomenklatura”);
(b)
roba en route/na putu u Uniju u smislu definicije iz stavka 2.
2. Roba se smatra en route/na putu u Uniju ako:
(a)
je napustila zemlju podrijetla prije donošenja odluke o naplati dodatne carine; i
(b)
se prevozi pod transportnom dokumentacijom koja važi od mjesta utovara u zemlji podrijetla do mjesta istovara u Uniji, a koja je ispostavljena prije uvođenja dodatne carine.
3. Zainteresirane strane pružaju na način prihvatljiv carinskom tijelu dokaz da su ispunjeni zahtjevi iz stavka 2.
Međutim carinsko tijelo može procijeniti da je roba napustila zemlju podrijetla prije datuma uvođenja dodatne carine ako je predočen jedan od sljedećih dokumenata:
(a)
za prijevoz morskim putem, teretnica iz koje je vidljivo da je utovar izvršen prije tog datuma;
(b)
za željeznički prijevoz, tovarni list koji je željeznička ispostava zemlje podrijetla preuzela prije tog datuma;
(c)
za cestovni prijevoz, ugovor o cestovnom prijevozu (CMR) ili drugi tranzitni dokument ispostavljen u zemlji podrijetla prije tog datuma, ako su ispunjeni uvjeti utvrđeni bilateralnim ili multilateralnim sporazumima zaključenim u kontekstu tranzita Unije ili zajedničkog tranzita;
(d)
za zračni prijevoz, zrakoplovni tovarni list iz kojeg je vidljivo da je avionska kompanija preuzela robu prije tog datuma.
GLAVA V.
OPĆE, PRIJELAZNE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 143.
Kontrole
Ne dovodeći u pitanje posebne odredbe ove Uredbe ili drugih zakonskih propisa Unije, države članice uvode kontrole i mjere ako su one potrebne, kako bi osigurale pravilnu primjenu Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i ove Uredbe. One moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćujuće kako bi se osigurala odgovarajuća zaštita financijskih interesa Unije.
Njima se osigurava:
(a)
kontrola svih kriterija o prihvatljivosti utvrđenih pravnim propisima Unije ili zakonodavstvom, nacionalnim okvirom odnosno nacionalnom strategijom država članica;
(b)
da nadležna tijela države članice odgovorna za provedbu kontrola raspolažu dovoljnim brojem odgovarajućeg kvalificiranog i stručnog osoblja za učinkovitu provedbu kontrola; i
(c)
da su predviđene kontrole kojima se sprečava nepravilno dvostruko financiranje mjera obuhvaćenih ovom Uredbom iz drugih programa Unije ili nacionalnih programa.
Članak 144.
Nacionalne sankcije
Ne dovodeći u pitanje bilo koju kaznu utvrđenu ovom Uredbom ili Uredbom (EZ) br. 1234/2007, države članice predviđaju primjenu sankcija na nacionalnoj razini u vezi s nepravilnostima počinjenim u odnosu na zahtjeve utvrđene ovom Uredbom ili Uredbom (EZ) br. 1234/2007, koje su učinkovite, razmjerne i odvraćujuće s ciljem odgovarajuće zaštite financijskih interesa Unije.
Članak 145.
Umjetno stvorena stanja
Ne dovodeći u pitanje bilo koju određenu mjeru utvrđenu ovom Uredbom ili Uredbom (EZ) br. 1234/2007, plaćanja se ne izvršavaju u korist korisnika za koje se utvrdi da su umjetno stvorili uvjete potrebne za dobivanje takvih isplata s ciljem dobivanja prednosti koje su suprotne ciljevima određenog sustava potpore.
Članak 146.
Obavijesti
1. Države članice imenuju jedno nadležno tijelo ili upravu odgovornu za ispunjavanje obaveza dostave obavijesti o svakoj od sljedećih tema:
(a)
o proizvođačkim organizacijama, udruženjima proizvođačkih organizacija i proizvođačkim grupama kako je predviđeno člankom 97. ove Uredbe;
(b)
o proizvođačkim cijenama voća i povrća na unutrašnjem tržištu, kako je predviđeno člankom 98. ove Uredbe;
(c)
o cijenama i količinama proizvoda uvezenih iz trećih zemalja i prodanih na reprezentativnim uvoznim tržištima, kako je predviđeno člankom 134. ove Uredbe;
(d)
o uvezenim količinama puštenim u slobodan promet, kako je predviđeno člankom 139. ove Uredbe.
2. Države članice obavješćuju Komisiju o imenovanju i detaljima za kontaktiranje određenog tijela ili uprave i o svakoj promjeni takvih podataka.
Popis imenovanih tijela i uprava koji sadrži nazive i adrese daje se na raspolaganje državama članicama i javnosti prikladnim sredstvima putem sustava informiranja koji Komisija uvodi, uključujući objavu na internetu.
3. Ne dovodeći u pitanje bilo koju posebnu odredbu utvrđenu ovom Uredbom, sve informacije koje su države članice dužne dostaviti Komisiji u skladu s ovom Uredbom moraju se dostaviti elektroničkim sredstvima u obliku koji određuje Komisija preko sustava informiranja, koji Komisija stavlja na raspolaganje nadležnim tijelima ili upravama država članica.
Obavijesti koje su dostavljene na neki drugi način i u drugom obliku, osim onog navedenog u prvom podstavku, mogu se smatrati da nisu dostavljene, ne dovodeći u pitanje stavak 5.
4. Ne dovodeći u pitanje posebne odredbe ove Uredbe, države članice poduzimaju sve kako bi se osiguralo poštovanje rokova za dostavu obavijesti propisanih ovom Uredbom.
5. Ako država članica propusti dostaviti obavijesti kako se zahtijeva u okviru ove Uredbe ili Uredbe (EZ) br. 1234/2007 ili ako se obavijest pokaže netočnom u svjetlu objektivnih činjenica koje posjeduje Komisija, Komisija može suspendirati dio ili sve mjesečne isplate iz članka 14. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1290/2005 (20) za sektor voća i povrća sve dok se obavijest ne dostavi na ispravan način.
Članak 147.
Očite greške
Sve obavijesti, potraživanja ili zahtjevi državi članici u okviru ove Uredbe ili Uredbe (EZ) br. 1234/2007, uključujući i zahtjev za dodjelu potpore, može se ispraviti u svako doba nakon njegova podnošenja kad se radi o očitim greškama koje je priznalo nadležno tijelo države članice.
Članak 148.
Viša sila i izvanredne okolnosti
Ako bi se u okviru ove Uredbe ili Uredbe (EZ) br. 1234/2007 trebala odrediti sankcija ili novčana kazna ili ukinuti povlastica ili priznanje, kazna ili novčana kazna neće se odrediti ili priznanje povući u slučajevima više sile ili izvanrednih okolnosti u smislu članka 31. Uredbe (EZ) br. 73/2009.
Međutim, slučaj više sile mora se prijaviti nadležnom tijelu države članice, uz odgovarajuću dokaznu dokumentaciju na prihvatljiv način za nadležne vlasti u roku od 10 radnih dana od datuma od kojega je dotična osoba u stanju to učiniti.
Članak 149.
Stavljanje izvan snage
Uredba (EZ) br. 1580/2007 stavlja se izvan snage.
Međutim, članak 134. Uredbe (EZ) br. 1580/2007 i dalje se primjenjuje do 31. kolovoza 2011.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage podrazumijevaju se kao upućivanja na ovu Uredbu i prema potrebi tumače u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga XIX.
Članak 150.
Prijelazne odredbe
1. Operativni programi koji se koriste prema članku 203.a stavku 3. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1234/2007 mogu se i dalje provoditi do njihova dovršetka pod uvjetom da su u skladu s pravilima koja su se primjenjivala prije 1. siječnja 2008.
2. Za potrebe članka 203.a stavka 6. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 odredbe o minimalnim svojstvima sirovine isporučene za preradu i minimalnim zahtjevima kakvoće gotovih proizvoda, koji se i nadalje primjenjuju na sirovine izvađene na području država članica koje primjenjuju prijelazne odredbe iz tog stavka jesu, dodatno uz sve mjerodavne tržišne standarde iz glave II. ove Uredbe, one odredbe koje su sadržane u Uredbama Komisije navedenim u Prilogu XX.
3. U okviru Uredbe (EZ) br. 2200/96 prihvaćeni i prema članku 203.a stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 i dalje prihvaćani planovi priznavanja proizvođačkih grupa koje nemaju sjedište u državama članicama koje su pristupile Europskoj uniji 1. svibnja 2004. ili poslije tog datuma i nisu u najudaljenijim regijama Unije, navedenim u članku 349. Ugovora ili na manjim egejskim otocima kako je navedeno u članku 1. stavku 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1405/2006 (21), financiraju se po stopama utvrđenim u članku 103.a stavku 3. točki (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
Planovi priznavanja prihvaćeni u okviru Uredbe (EZ) br. 2200/96 i na koje se primjenjuje članak 14. stavak 7. te Uredbe, a koji su i dalje priznati u skladu s člankom 203.a stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, financiraju se po stopama utvrđenim u članku 103.a. stavku 3. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
4. Ako je potrebno, države članice trebaju izmijeniti svoje nacionalne strategije najkasnije do 15. rujna 2011. kako bi:
(a)
propisno obrazložile što se smatra velikom udaljenošću kako je navedeno u članku 50. stavku 7. točki (b);
(b)
utvrdile najveću stopu godišnjih troškova u okviru operativnog programa koji se smiju potrošiti na aktivnosti zaštite okoliša u odnosu na ambalažu kako je navedeno u članku 60. stavku 4. drugom podstavku.
5. Operativni programi koji su odobreni prije datuma stupanja na snagu ove Uredbe mogu se nastaviti provoditi do njihova dovršetka, a da ne ispunjavaju maksimalne stope predviđene u članku 60. stavku 4. drugom podstavku.
Članak 151.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 7. lipnja 2011.