NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 264/2012
ze dne 23. března 2012,
kterým se mění nařízení Rady (EU) č. 359/2011 o omezujících opatřeních namířených proti některým osobám, subjektům a orgánům s ohledem na situaci v Íránu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména na čl. 215 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2010/413/SZBP ze dne 26. července 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (1), a zejména na čl. 1 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EU) č. 961/2010 ze dne 25. října 2010 o omezujících opatřeních vůči Íránu (2) zakazuje prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet z Unie do Íránu vybavení, které může být použito k vnitřní represi.
(2)
Opatření stanovená v nařízení (EU) č. 961/2010 odrážejí obavy Rady ohledně povahy íránského jaderného programu, zatímco opatření stanovená v nařízení (EU) č. 359/2011 (3) odrážejí její obavy ohledně zhoršování situace v oblasti lidských práv v Íránu.
(3)
Zákaz prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet do Íránu vybavení, které může být použito k vnitřní represi, je opatřením přijatým v první řadě s ohledem na obavy Rady, pokud jde o zhoršování situace v oblasti lidských práv v Íránu, a jako takové by mělo být začleněno do nařízení (EU) č. 359/2011. Nařízení (EU) č. 359/2011 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(4)
Zároveň bude nařízení (EU) č. 961/2010 nahrazeno novým konsolidovaným nařízením, které nezahrnuje uvedené opatření k předcházení vnitřní represi.
(5)
Vzhledem k závažnosti situace v oblasti lidských práv v Íránu stanoví rozhodnutí 2012/168/SZBP ze dne 23. března 2012, kterým se mění rozhodnutí 2011/235/SZBP o omezujících opatřeních vůči některým osobám a subjektům s ohledem na situaci v Íránu (4), další opatření, konkrétně zákaz vývozu vybavení pro monitorování telekomunikací, jež by mohl využívat íránský režim.
(6)
Toto opatření spadá do oblasti působnosti Smlouvy, a proto - především z důvodu zajištění jeho jednotného uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech - je k jeho provádění nezbytné regulační opatření na úrovni Unie.
(7)
Vzhledem k závažnosti situace v oblasti lidských práv v Íránu a v souladu s rozhodnutím 2011/235/SZBP by na seznam na seznam fyzických a právnických osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahují omezující opatření, obsažený v příloze I nařízení (EU) č. 359/2011, měly být zařazeny další osoby.
(8)
Příloha II nařízení (ES) č. 359/2011, která obsahuje seznam příslušných orgánů, jimž jsou svěřeny konkrétní funkce související s prováděním uvedeného nařízení, by rovněž měla být aktualizována na základě informací nedávno poskytnutých členskými státy ohledně identifikace příslušných orgánů.
(9)
K zajištění účinnosti opatření stanovených tímto nařízením musí toto nařízení vstoupit v platnost dnem vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 359/2011 se mění takto:
1)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 1a
Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zěmi, ať již toto vybavení pochází z Unie či nikoli;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti s vybavením, které by mohlo být použito k vnitřní represi, jak je uvedeno v příloze III, což zahrnuje zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz tohoto vybavení, anebo v souvislosti s poskytováním příslušné technické pomoci jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
d)
vědomě a úmyslně se podílet na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) a c).
Článek 1b
1. Zakazuje se přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet zařízení, technologie nebo software stanovené v příloze IV, ať již pochází z Unie či nikoli, jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi, pokud k tomu příslušný orgán daného členského státu určený na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, nedal předchozí povolení.
2. Příslušné orgány členských států určené na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, neudělí povolení podle odstavce 1, pokud mají dostatečné důvody se domnívat, že by dané zařízení, technologie nebo software byly íránskou vládou, veřejnými orgány, podniky a institucemi nebo jakoukoliv osobou či subjektem jednajícím jejich jménem nebo pod jejích vedením využíváno k monitorování nebo odposlechu internetu nebo telefonické komunikace v Íránu.
3. Příloha IV zahrnuje pouze zařízení, technologie nebo software, které mohou být používány k monitorování nebo odposlechu internetu nebo telefonické komunikace.
4. Dotčený členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle tohoto článku do čtyř týdnů po jeho udělení.
Článek 1c
1. Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související se zařízením, technologiemi a softwarem uvedenými v příloze IV nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zařízení a technologií uvedených v příloze IV nebo s poskytováním, provozem, údržbou nebo aktualizací softwaru uvedeného v příloze V jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc v souvislosti se zařízením, technologiemi a softwarem uvedenými v příloze IV jakékoli osobě, subjektu či orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
poskytovat jakékoli služby související s monitorováním nebo odposlechem telekomunikací nebo internetu íránské vládě, veřejným orgánům, podnikům a institucím nebo jakékoli osobě nebo subjektu jednajícím jejich jménem nebo pod jejich vedením, či v jejich přímý či nepřímý prospěch, a
d)
vědomě a úmyslně se účastnit jakékoli činnosti, jejímž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) nebo c),
pokud k tomu příslušný orgán daného členského státu určený na internetových stránkách, jejichž seznam je obsažen v příloze II, nedal předchozí povolení podle čl. 1b odst. 2.
2. Pro účely odst. 1 písm. c) se „službami souvisejícími s monitorováním nebo odposlechem telekomunikací nebo internetu“ rozumí ty služby, které zejména za použití zařízení, technologií nebo softwaru uvedených v příloze IV poskytují přístup k příchozí a odchozí telekomunikaci subjektu a k údajům souvisejícím s voláním a jejich poskytování pro účely jejich extrakce, dekódování, záznamu, zpracování, analýzy a ukládání, nebo jakékoli jiné související činnosti.“
2)
Osoby uvedené v příloze I tohoto nařízení se zařazují na seznam uvedený v příloze I.
3)
Znění v příloze II tohoto nařízení se přikládá jako příloha III.
4)
Znění v příloze II tohoto nařízení se přikládá jako příloha IV.
5)
Příloha II se nahrazuje zněním uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. března 2012.
32012R0264
L 087/26
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
23.03.2012.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 264/2012
od 23. ožujka 2012.
o izmjeni Uredbe (EU) br. 359/2011 o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba, subjekata ili tijela, s obzirom na stanje u Iranu
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 215., stavak 2
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2010/413/ZVSP od 26. srpnja 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana (1), a posebno njezin članak 1.,
uzimajući u obzir zajednički prijedlog Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i Europske komisije,
budući da:
(1)
Uredbom Vijeća (EU) br. 961/2010 od 25. listopada 2010. o mjerama ograničavanja protiv Irana (2) zabranjuje se prodaja, opskrba, prijenos ili izvoz opreme koja se može koristiti za unutarnju represiju iz Unije u Iran.
(2)
Mjere donesene Uredbom (EU) br. 961/2010 odražavaju zabrinutost Vijeća u pogledu prirode iranskog nuklearnog programa, dok mjere donesene Uredbom br. 359/2011 (3) odražavaju zabrinutost Vijeća u pogledu pogoršanja stanja ljudskih prava u Iranu.
(3)
Zabrana prodaje, opskrbe, prijenosa ili izvoza opreme koja se može koristiti za unutarnju represiju je mjera poduzeta prije svega zbog zabrinutosti Vijeća vezano uz pogoršanje stanja ljudskih prava u Iranu i kao takva treba biti uključena u Uredbu (EU) br. 359/2011. Uredbu (EU) br. 359/2011 bi stoga trebalo na odgovarajući način izmijeniti.
(4)
U isto vrijeme, Uredbu (EU) br. 961/2010 zamjenjuje se novom, konsolidiranom uredbom koja ne uključuje navedenu mjeru za sprečavanje unutarnje represije.
(5)
S obzirom na ozbiljnost stanja ljudskih prava u Iranu, Odlukom 2012/168/ZVSP od 23. ožujka 2012. o izmjeni Odluke 2011/235/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata s obzirom na stanje u Iranu (4) predviđa se dodatna mjera, odnosno zabrana izvoza u Iran opreme za praćenje telekomunikacija od strane iranskog režima.
(6)
Ova mjera spada u područje primjene Ugovora i stoga je, posebno kako bi ih gospodarski subjekti u svim državama članicama jedinstveno primjenjivali, za njezinu provedbu potrebno zakonodavstvo na razini Unije.
(7)
S obzirom na ozbiljnost stanja ljudskih prava u Iranu i u skladu s Odlukom 2011/235/ZVSP, u popis osoba i subjekata koji podliježu mjerama ograničavanja određen u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 359/2011 trebalo bi uvrstiti dodatne osobe.
(8)
Prilog II. Uredbi (EU) br. 359/2011, u kojem se navode nadležna tijela koja imaju posebne funkcije u vezi s provedbom te Uredbe, također bi trebalo ažurirati na temelju informacija koje su o utvrđivanju nadležnih tijela nedavno dostavile države članice.
(9)
Kako bi se osigurala učinkovitost mjera predviđenih ovom Uredbom, ova bi Uredba trebala stupiti na snagu na dan objave,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EU) br. 359/2011 ovime se mijenja kako slijedi:
1.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 1.a
Zabranjuje se:
(a)
prodaja, opskrba, prijenos ili izvoz opreme koja bi se mogla koristiti za unutarnju represiju kako je navedena u Prilogu III., neovisno o tome je li podrijetlom iz Unije ili nije, izravno ili neizravno bilo kojoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(b)
pružanje tehničke pomoći ili usluga posredovanja povezanih s opremom koja bi se mogla koristiti za unutarnju represiju kako je navedena u Prilogu III., izravno ili neizravno bilo kojoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(c)
izravno ili neizravno osiguravati financijska sredstva ili financijsku pomoć povezanu s opremom koju se može koristiti za unutarnju represiju kako je navedena u Prilogu III., uključujući posebno dotacije, zajmove i osiguranje izvoznih zajmova, za bilo koju prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz takvih proizvoda, ili za bilo koje pružanje povezane tehničke pomoći bilo kojoj fizičkoj ili pravnoj osobi, subjektu ili tijelu u, ili za korištenje u, Iranu;
(d)
svjesno i namjerno sudjelovanje u aktivnostima čiji je cilj ili učinak izbjegavanje zabrana iz točaka (a), (b) i (c).
Članak 1.b
1. Zabranjeno je prodavati, isporučivati, prenositi ili izvoziti, izravno ili neizravno, opremu, tehnologiju ili softver iz Priloga IV., neovisno o tome je li podrijetlom iz Unije ili nije, bilo kojoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu, osim ako je to prethodno odobrilo nadležno tijelo odgovarajuće države članice, navedeno na internetskim stranicama iz Priloga II.
2. Nadležna tijela država članica, navedena na internetskim stranicama iz Priloga II., ne daju odobrenje iz stavka 1. ako imaju opravdane razloge da zaključe da bi se oprema, tehnologija ili softver u pitanju mogli koristiti za praćenje ili presretanje internetskih ili telefonskih komunikacija u Iranu od strane iranske vlade, javnih tijela, trgovačkih društava ili agencija ili bilo koje osobe ili subjekta koji djeluje u njihovo ime ili prema njihovim uputama.
3. Prilog IV. uključuje opremu, tehnologiju ili softver koji se mogu koristiti za praćenje ili presretanje internetskih ili telefonskih komunikacija.
4. Dotična država članica u roku četiri tjedna od izdavanja odobrenja, o izdanim odobrenjima u skladu s ovim člankom obavješćuje druge države članice i Komisiju.
Članak 1.c
1. Zabranjeno je:
(a)
pružati, izravno ili neizravno, tehničku pomoć ili usluge posredovanja povezane s opremom, tehnologijom i softverom navedenim u Prilogu IV. ili povezane s prodajom, proizvodnjom, održavanjem i uporabom opreme i tehnologije navedenih u Prilogu IV. ili s prodajom, instalacijom, korištenjem ili ažuriranjem bilo kojeg softvera navedenog u Prilogu IV. svim osobama, subjektima ili tijelima u Iranu ili za uporabu u Iranu;
(b)
pružati, izravno ili neizravno, financijska sredstva ili financijsku pomoć povezanu s opremom i tehnologijom navedenom u Prilogu IV. svim osobama, subjektima ili tijelima u Iranu ili za uporabu u Iranu;
(c)
pružati bilo kakvu vrstu usluga praćenja telekomunikacija ili interneta za iransku vladu, javna tijela, društva i agencije ili bilo koju osobu ili subjekt koji djeluje u njihovo ime ili prema njihovim uputama, ili za njihovu izravnu ili neizravnu korist; i
(d)
svjesno i namjerno sudjelovati u bilo kojoj aktivnosti kojoj je cilj ili učinak izbjegavanje zabrana iz gore navedenih točaka (a), (b) ili (c);
osim ako je to na temelju članka 1.b. stavka 2 prethodno odobrilo nadležno tijelo odgovarajuće države članice navedeno na internetskim stranicama iz Priloga II.
2. Za potrebe stavka 1. točke (c), ‚usluge praćenja ili presretanja telekomunikacija’ znači one usluge koje omogućuju, posebno korištenjem opreme, tehnologije ili softvera iz Priloga IV., pristup dolaznim ili odlaznim telekomunikacijama pojedinca i podacima u vezi s pozivima u svrhu njihova izvlačenja, dekodiranja, snimanja, obrađivanja, analize i pohranjivanja ili bilo koje srodne aktivnosti.”
2.
Osobe navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi dodaju se popisu određenom u Prilogu I.
3.
Tekst određen u Prilogu II. ovoj Uredbi dodaje se kao Prilog III.
4.
Tekst određen u Prilogu III. ovoj Uredbi dodaje se kao Prilog IV.
5.
Prilog II. zamjenjuje se tekstom određenim u Prilogu IV. ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 23. ožujka 2012.