ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 10. března 2011,
kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany
(2011/167/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 329 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na žádosti podané Belgickým královstvím, Bulharskou republikou, Českou republikou, Dánským královstvím, Spolkovou republikou Německo, Estonskou republikou, Irskem, Řeckou republikou, Francouskou republikou, Kyperskou republikou, Lotyšskou republikou, Litevskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Maďarskou republikou, Maltou, Nizozemským královstvím, Rakouskou republikou, Polskou republikou, Portugalskou republikou, Rumunskem, Republikou Slovinsko, Slovenskou republikou, Finskou republikou, Švédským královstvím a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vytváří Unie vnitřní trh, usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu, a podporuje vědecký a technický pokrok. K dosažení tohoto cíle přispívá vytvoření právních podmínek, které podnikům umožňují přizpůsobit svou činnost při výrobě a distribuci výrobků přes vnitrostátní hranice a poskytují jim větší volbu a více příležitostí. Jednotný patent se stejnými účinky po celé Unii by měl patřit mezi právní nástroje, které mají podniky k dispozici.
(2)
Podle článku 118 Smlouvy o fungování Evropské unie (EU) a v souvislosti s vytvořením a fungováním vnitřního trhu by měla opatření obsahovat vytvoření jednotné patentové ochrany v Unii a zavedení centralizovaného režimu pro udělování oprávnění, koordinaci a kontrolu na úrovni Unie.
(3)
Dne 5. července 2000 přijala Komise návrh nařízení Rady o patentu Společenství za účelem vytvoření jednotného patentu poskytujícího jednotnou ochranu po celé Unii. Dne 30. června 2010 přijala Komise návrh nařízení Rady o překladovém režimu pro patent Evropské unie (dále jen „návrh nařízení o překladovém režimu“), kterým se stanoví překladový režim použitelný pro patent Evropské unie.
(4)
Na zasedání Rady dne 10. listopadu 2010 bylo zaznamenáno, že neexistuje jednomyslný postoj ohledně další práce na návrhu nařízení překladovém režimu. Dne 10. prosince 2010 se potvrdilo, že existují nepřekonatelné překážky, které v současné a dohledné době znemožňují dosáhnout jednomyslné shody. Jelikož pro konečnou dohodu o jednotné patentové ochraně je nutné dosáhnout shody o návrhu nařízení překladovém režimu, bylo shledáno, že cíle vytvořit jednotnou patentovou ochranu pro Unii nelze uplatněním příslušných ustanovení Smluv v přiměřené době dosáhnout.
(5)
Za těchto okolností podalo v dopisech ze dne 7., 8. a 13. prosince 2010 dvanáct členských států, totiž Dánsko, Německo, Estonsko, Francie, Litva, Lucembursko, Nizozemsko, Polsko, Slovinsko, Finsko, Švédsko a Spojené království, Komisi žádosti, v nichž uvedlo, že hodlají mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany na základě stávajících návrhů podporovaných těmito členskými státy během jednání, a požádalo, aby Komise za tím účelem předložila návrh Radě. Žádosti byly potvrzeny na zasedání Rady dne 10. prosince 2010. Mezitím zaslalo třináct dalších členských států, totiž Belgie, Bulharsko, Česká republika, Irsko, Řecko, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Rakousko, Portugalsko, Rumunsko a Slovensko, Komisi dopis uvádějící, že si rovněž přejí účastnit se zamýšlené posílené spolupráce. O posílenou spolupráci požádalo celkem dvacet pět členských států.
(6)
Posílená spolupráce by měla poskytnout nezbytný právní rámec pro vytvoření jednotné patentové ochrany v zúčastněných členských státech a zajistit podnikům v celé Unii možnost zlepšit jejich konkurenceschopnost tím, že se budou moci rozhodnout pro jednotnou patentovou ochranu v zúčastněných členských státech, a rovněž přispět k vědeckému a technickému pokroku.
(7)
Posílená spolupráce by se měla zaměřit na vytvoření jednotného patentu, a poskytnout tak jednotnou ochranu na územích zúčastněných členských států, jež bude poskytována pro všechny tyto členské státy Evropským patentovým úřadem (EPO). Použitelný překladový režim, jenž je nezbytnou součástí jednotného patentu, by měl být jednoduchý a nákladově efektivní a měl by odpovídat režimu, který je uveden v návrhu nařízení Rady o překladovém režimu pro patent Evropské unie, jejž Komise předložila dne 30. června 2010, rozšířeným o prvky kompromisu navrženého předsednictvím v listopadu roku 2010, kterému se v Radě dostalo široké podpory. Překladový režim by měl zachovat možnost podávat přihlášky patentů EPO v jakémkoli jazyce Unie a měl by zajistit náhradu nákladů spojených s překladem přihlášek podaných v jazycích, které nejsou úředními jazyky EPO. Patent s jednotným účinkem by měl být udělován pouze v jednom z úředních jazyků EPO, jak stanoví Úmluva o udělování evropských patentů (Evropská patentová úmluva). Žádné další překlady by neměly být požadovány, aniž je dotčena přechodná úprava, která by měla být přiměřená a požadovat dodatečné překlady na dočasném základě, bez právního účinku a výlučně pro informační účely. Uplatňování přechodné úpravy by v každém případě mělo skončit, jakmile budou dostupné vysoce kvalitní strojové překlady, za předpokladu objektivního posouzení jejich kvality. V případě sporu se na držitele patentu uplatní povinnost povinného překladu.
(8)
Podmínky stanovené v článku 20 Smlouvy o EU a v článcích 326 a 329 Smlouvy o fungování EU jsou splněny.
(9)
Oblast, ve které by došlo k posílené spolupráci, totiž přijetí opatření k vytvoření jednotného patentu, jenž by poskytoval ochranu po celé Unii, a zavedení centralizovaného režimu pro udělování oprávnění, koordinaci a kontrolu na úrovni Unie, je vymezena článkem 118 Smlouvy o fungování EU jako jedna z oblastí v působnosti Smluv.
(10)
Na zasedání Rady dne 10. listopadu 2010 bylo zaznamenáno a dne 10. prosince 2010 potvrzeno, že v přiměřené lhůtě nemůže Unie jako celek dosáhnout cíle vytvořit jednotnou patentovou ochranu v rámci Unie, čímž došlo ke splnění požadavku čl. 20 odst. 2 Smlouvy o EU, který stanoví, že posílená spolupráce smí být přijata až jako poslední prostředek.
(11)
Posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany podporuje vědecký a technický pokrok a fungování vnitřního trhu. Vytvoření jednotné patentové ochrany pro skupinu členských států by zvýšilo úroveň patentové ochrany, protože by umožnilo získat jednotnou patentovou ochranu na územích zúčastněných členských států a pro dotčená území odstranit náklady a složitost. Prosazuje tak cíle Unie, chrání její zájmy a posiluje její proces integrace v souladu s čl. 20 odst. 1 Smlouvy o EU.
(12)
Jednotná patentová ochrana není zahrnuta do seznamu výlučných pravomocí uvedeného v čl. 3 odst. 1 Smlouvy o fungování EU. Právní základ pro vytvoření evropských práv duševního vlastnictví představuje článek 118 Smlouvy o fungování EU, který je součástí kapitoly 3 (Sbližování právních předpisů) hlavy VII (Společná pravidla pro hospodářskou soutěž, daně a sbližování právních předpisů), a konkrétně odkazuje na vytvoření a fungování vnitřního trhu, jenž je podle článku 4 Smlouvy o fungování EU jednou ze sdílených pravomocí Unie. Vytvoření jednotné patentové ochrany včetně použitelného překladového režimu proto spadá mezi nevýlučné pravomoci Unie.
(13)
Posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany je v souladu se Smlouvami a právem Unie a nenarušuje vnitřní trh ani hospodářskou, sociální či územní soudržnost. Nevytváří překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy, ani nenarušuje hospodářskou soutěž mezi nimi.
(14)
Posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany zachovává pravomoci, práva a povinnosti nezúčastněných členských států. Možnost získat jednotnou patentovou ochranu na území zúčastněných členských států nemá vliv na dostupnost nebo podmínky patentové ochrany na území nezúčastněných členských států. Podniky z nezúčastněných členských států by navíc měly mít možnost získat jednotnou patentovou ochranu na území zúčastněných členských států za stejných podmínek jako podniky ze zúčastněných členských států. Stávající pravidla nezúčastněných členských států, která stanoví podmínky pro získání patentové ochrany na jejich území, zůstávají nedotčena.
(15)
Posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany by byla v souladu s patentovým právem Unie zejména proto, že by zachovala dosavadní acquis.
(16)
S výhradou dodržení všech podmínek účasti stanovených v tomto rozhodnutí je posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany kdykoli otevřena všem členským státům, které projeví ochotu dodržet akty již přijaté v jejím rámci, jak stanoví článek 328 Smlouvy o fungování EU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Dánskému království, Spolkové republice Německo, Estonské republice, Irsku, Řecké republice, Francouzské republice, Kyperské republice, Lotyšské republice, Litevské republice, Lucemburskému velkovévodství, Maďarské republice, Maltě, Nizozemskému království, Rakouské republice, Polské republice, Portugalské republice, Rumunsku, Republice Slovinsko, Slovenské republice, Finské republice, Švédskému království a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska se povoluje navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany při použití příslušných ustanovení Smluv.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 10. března 2011.
32011D0167
L 076/53
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
10.03.2011.
ODLUKA VIJEĆA
od 10. ožujka 2011.
o odobravanju pojačane suradnje u području stvaranja zaštite jedinstvenim patentom
(2011/167/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 329. stavak 1.,
uzimajući u obzir zahtjeve koje su podnijele Kraljevina Belgija, Republika Bugarska, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Irska, Helenska Republika, Francuska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Republika Mađarska, Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Republika Poljska, Portugalska Republika, Rumunjska, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 3. stavkom 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) Unija uspostavlja unutarnje tržište, radi na održivom razvoju Europe temeljenom na uravnoteženom gospodarskom rastu i promiče znanstveni i tehnološki napredak. Stvaranje pravnih uvjeta koji omogućavaju poduzećima da prilagode svoje djelatnosti u proizvodnji i distribuciji proizvoda preko nacionalnih granica te pružaju trgovačkim društvima veći izbor i više mogućnosti doprinosi postizanju tog cilja. Jedinstveni patent koji omogućuje jedinstvene učinke u čitavoj Zajednici trebao bi predstavljati jedan od pravnih instrumenata koji poduzeća imaju na raspolaganju.
(2)
U skladu s člankom 118. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i u kontekstu uspostave i funkcioniranja unutarnjeg tržišta, mjere bi trebale uključivati stvaranje zaštite jedinstvenim patentom u čitavoj Zajednici i uspostavu centraliziranih aranžmana na razini Unije u području ovlaštenja, koordinacije i nadzora.
(3)
5. srpnja 2000. Komisija je usvojila prijedlog za Uredbu Vijeća o patentu Zajednice za stvaranje jedinstvenog patenta kojim se osigurava ujednačena zaštita u čitavoj Zajednici. 30. lipnja 2010. Komisija je usvojila prijedlog za Uredbu Vijeća o aranžmanima za prevođenje za patent Europske unije (dalje u tekstu „predložena Uredba o aranžmanima za prevođenje”) kojom se predviđaju aranžmani za prevođenja primjenjivi na patent Europske unije.
(4)
Na sastanku Vijeća 10. studenoga 2010. zabilježeno je da nije postignuta jednoglasnost za nastavak s prijedlogom Uredbe o aranžmanima za prevođenje. 10. prosinca 2010. potvrđeno je da su postojale nepremostive poteškoće zbog kojih je jednoglasnost bila nemoguća u to vrijeme i u predvidivoj budućnosti. Budući da je dogovor o predloženoj Uredbi o aranžmanima za prevođenje potreban za konačan dogovor o zaštiti jedinstvenim patentom u Uniji, utvrđeno je da se cilj o uspostavljanju zaštite jedinstvenim patentom u Uniji ne može postići u razumnom roku primjenjujući odgovarajuće odredbe Ugovorâ.
(5)
U takvim okolnostima 12 država članica, i to Danska, Njemačka, Estonija, Francuska, Litva, Luksemburg, Nizozemska, Poljska, Slovenija, Finska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina, naslovile su zahtjeve na Komisiju putem pisama s datumima 7., 8. i 13. prosinca 2010. navodeći da žele uspostaviti pojačanu međusobnu suradnju u području uspostavljanja zaštite jedinstvenim patentom na temelju postojećih prijedloga koje su poduprle te države članice tijekom pregovora i da bi Komisija s tim ciljem trebala podnijeti prijedlog Vijeću. Zahtjevi su potvrđeni na sastanku Vijeća 10. prosinca 2010. U međuvremenu još je 13 država članica, i to Belgija, Bugarska, Češka, Irska, Grčka, Cipar, Latvija, Mađarska, Malta, Austrija, Portugal, Rumunjska i Slovačka, pisalo Komisiji navodeći da i one također žele sudjelovati u planiranoj pojačanoj suradnji. Ukupno 25 država članica zatražilo je pojačanu suradnju.
(6)
Pojačana suradnja trebala bi osigurati potreban pravni okvir za stvaranje zaštite jedinstvenim patentom u državama članicama koje sudjeluju te osigurati mogućnost da poduzeća u čitavoj Uniji poboljšaju svoju konkurentnost putem mogućeg zahtjeva za zaštitu jedinstvenim patentom u državama članicama sudionicama, kao i da doprinesu znanstvenom i tehnološkom napretku.
(7)
Pojačana suradnja trebala bi imati za cilj stvaranje jedinstvenog patenta, osiguravajući zaštitu širom državnih područja država članica sudionica, koji bi bio priznat u pogledu svih tih država članica od strane Europskog patentnog ureda (EPU). Kao nužan dio jedinstvenog patenta, primjenjivi aranžmani za prevođenje trebali bi biti jednostavni i isplativi te odgovarati onima predviđenima u prijedlogu za Uredbu Vijeća o aranžmanima za prevođenje za patent Europske unije koji je predstavila Komisija 30. lipnja 2010., zajedno s elementima nagodbe koje je predložilo Predsjedništvo u studenome 2010., a koji su imali široku podršku u Vijeću. Aranžmani za prevođenje zadržali bi mogućnost podnošenja prijava patenta na svakom jeziku Unije pri EPU-u te bi osigurali nadoknadu troškova vezanih za prijevod prijava podnesenih na jezicima koji nisu službeni jezik EPU-a. Patent s jedinstvenim učinkom trebao bi biti priznat samo na jednom od službenih jezika EPU-a, kako je predviđeno Konvencijom o priznavanju europskih patenata (Europska patentna konvencija). Ne bi bili potrebni nikakvi daljnji prijevodi, ne dovodeći u pitanje prijelazna uređenja koja bi bila proporcionalna i zahtijevala dodatne prijevode na privremenoj osnovi, bez pravnog učinka i isključivo za potrebe informacije. U svakom slučaju, prijelazna uređenja prestala bi kad bi automatizirani prijevodi visoke kvalitete postali dostupni, podložno objektivnoj ocjeni njihove kvalitete. U slučaju spora, obveze obveznog prijevoda trebale bi se primjenjivati na nositelja patenta.
(8)
Uvjeti utvrđeni u članku 20. UEU-a i u člancima 326. i 329. UFEU-a ispunjeni su.
(9)
Područje unutar kojeg bi se odvijala pojačana suradnja, uspostavljanje mjera za stvaranje jedinstvenog patenta kojim bi se osigurala zaštita u čitavoj Uniji i uspostava centraliziranih aranžmana na razini Unije u području ovlaštenja, koordinacije i nadzora, određeno je člankom 118. UFEU-a, kao jedno od područja obuhvaćenih Ugovorimâ.
(10)
Na sastanku Vijeća 10. studenoga 2010. zabilježeno je, a 10. prosinca 2010. i potvrđeno da Unija kao cjelina ne može postići cilj uspostavljanja zaštite jedinstvenim patentom u Uniji u razumnom roku, a time se ispunjava zahtjev iz članka 20. stavka 2. Ugovora o Europskoj uniji da se pojačana suradnja prihvaća samo kao posljednje sredstvo.
(11)
Pojačana suradnja u području stvaranja zaštite jedinstvenim patentom ima za cilj poticanje znanstvenog i tehnološkog razvoja i funkcioniranja unutarnjeg tržišta. Stvaranje zaštite jedinstvenim patentom za skupinu država članica poboljšalo bi razinu zaštite patentom osiguravajući mogućnost dobivanja zaštite jedinstvenim patentom širom državnih područja država članica sudionica i otklanjanja troškova i složenosti za ta državna područja. Dakle, ono unapređuje ciljeve Unije, štiti njezine interese i jača njezin integracijski proces u skladu s člankom 20. stavkom 1. UEU-a.
(12)
Stvaranje zaštite jedinstvenim patentom nije uključeno u popis područja isključive nadležnosti Unije određenog u članku 3. stavku 1. UFEU-a. Pravna osnova za stvaranje europskih prava intelektualnog vlasništva članak je 118. UFEU-a koji potpada pod poglavlje 3. (Usklađivanje zakonodavstava) glave VII. (Zajednička pravila o tržišnom natjecanju, oporezivanje i usklađivanju zakonodavstava) i posebno upućuje na uspostavu i funkcioniranje unutarnjeg tržišta koje je jedno od podijeljenih nadležnosti Unije u skladu s člankom 4. UFEU-a. Stvaranje zaštite jedinstvenim patentom, uključujući primjenjive aranžmane za prevođenje, prema tome potpada pod okvir neisključive nadležnosti Unije.
(13)
Pojačana suradnja u području stvaranja zaštite jedinstvenim patentom u skladu je s Ugovorima i pravom Unije i ne umanjuje vrijednost unutarnjeg tržišta ni gospodarske, socijalne ni teritorijalne kohezije. Ona ne predstavlja prepreku ni diskriminaciju za trgovinu između država članica, niti narušava njihovu međusobnu konkurenciju.
(14)
Pojačana suradnja u području stvaranja zaštite jedinstvenim patentom poštuje nadležnosti, prava i obveze država članica koje nisu sudionice. Mogućnost dobivanja zaštite jedinstvenim patentom na državnim područjima država članica sudionica ne utječe na raspoloživost ni na uvjete zaštite patentom na državnim područjima država članica koje nisu sudionice. Osim toga, poduzeća iz država članica nesudionica trebala bi imati mogućnost dobiti zaštitu jedinstvenim patentom na državnim područjima država članica sudionica pod istim uvjetima kao i poduzeća iz država članica sudionica. Postojeća pravila država članica nesudionica, kojima se utvrđuju uvjeti za dobivanje patenta na njihovim državnim područjima, ostaju neugrožena.
(15)
Osobito, pojačana suradnja u području stvaranja zaštite jedinstvenim patentom bila bi u skladu s pravom Unije o patentima budući da bi pojačana suradnja poštovala već postojeću pravnu stečevinu.
(16)
Pod uvjetom da su ispunjeni uvjeti sudjelovanja utvrđeni u ovoj Odluci, pojačana suradnja u području stvaranja zaštite jedinstvenim patentom otvorena je u svako doba svim državama članicama koje se žele uskladiti s aktima već donesenima unutar ovog okvira, u skladu s člankom 328. UFEU-a,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Kraljevina Belgija, Republika Bugarska, Češka Republika, Kraljevina Danska, Savezna Republika Njemačka, Republika Estonija, Irska, Helenska Republika, Francuska Republika, Republika Cipar, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko Vojvodstvo Luksemburg, Republika Mađarska, Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Austrija, Republika Poljska, Portugalska Republika, Rumunjska, Republika Slovenija, Slovačka Republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska i Ujedinjena Kraljevina Velike Britanije i Sjeverne Irske ovime se ovlašćuju uspostaviti međusobnu pojačanu suradnju u području stvaranja zaštite jedinstvenim patentom primjenom odgovarajućih odredaba Ugovorâ.
Članak 2.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 10. ožujka 2011.