SMĚRNICE RADY 2011/85/EU
ze dne 8. listopadu 2011
o požadavcích na rozpočtové rámce členských států
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 126 odst. 14 třetí pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je třeba stavět na zkušenostech získaných během prvního desetiletí fungování hospodářské a měnové unie. Nedávný hospodářský vývoj vnesl do oblasti provádění fiskální politiky v celé Unii nové výzvy, a zejména zdůraznil nutnost posílit odpovědnost na vnitrostátní úrovni a stanovit jednotné požadavky na pravidla a postupy, které tvoří rozpočtové rámce členských států. Především je nezbytné upřesnit, co musí vnitrostátní orgány udělat, aby byla dodržena ustanovení Protokolu (č. 12) o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) a Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), a zejména článku 3 uvedeného protokolu.
(2)
Vlády a subsektory sektoru vládních institucí členských států spravují systémy veřejných účtů, které obsahují prvky, jako je účetnictví, vnitřní kontrola, účetní výkaznictví a audit. Tyto systémy by měly být odlišovány od statistických údajů, které se týkají výsledků veřejných financí a jsou založeny na statistických metodikách, a od prognóz či rozpočtových opatření, které souvisí s budoucími veřejnými financemi.
(3)
Předpokladem tvorby vysoce kvalitních statistik, které je možno porovnávat mezi všemi členskými státy, jsou kompletní a spolehlivé postupy veřejného účetnictví pro všechny subsektory sektoru vládních institucí. Vnitřní kontroly by měly zajistit, aby bylo plnění stávajících pravidel vymáháno ve všech subsektorech sektoru vládních institucí. Nezávislé audity prováděné veřejnými institucemi, jako například Účetním dvorem, nebo soukromými auditními subjekty, by měly podporovat osvědčené mezinárodní postupy.
(4)
Dostupnost fiskálních údajů je základním požadavkem pro řádné fungování rámce rozpočtového dohledu Unie. Pravidelná dostupnost aktuálních a spolehlivých fiskálních údajů je klíčem k řádnému a dobře načasovanému monitorování, které na oplátku umožňuje rychlou reakci v případě neočekávaného rozpočtového vývoje. Rozhodujícím prvkem pro zajištění kvality fiskálních údajů je transparentnost, která vyžaduje pravidelnou veřejnou dostupnost těchto údajů.
(5)
Pokud jde o statistiku, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (3) stanovilo legislativní rámec pro vypracovávání evropské statistiky za účelem tvorby, uplatňování, monitorování a hodnocení politik Unie. Uvedené nařízení rovněž stanovilo zásady, kterými se řídí vývoj, vypracovávání a šíření evropské statistiky a jimiž jsou profesionální nezávislost, nestrannost, objektivita, spolehlivost, statistická důvěrnost a efektivita nákladů, přičemž uvádí přesné definice každé z těchto zásad. Nařízení Rady (ES) č. 479/2009 ze dne 25. května 2009 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství (4), posílilo pravomoci Komise ověřovat statistické údaje používané v rámci postupu při nadměrném schodku.
(6)
Definice pojmů „veřejný“, „schodek“ a „investice“ jsou v Protokolu (č.12) o postupu při nadměrném schodku stanoveny s odkazem na Evropský systém integrovaných hospodářských účtů (ESA), nahrazený Evropským systémem národních a regionálních účtů ve Společenství, který byl přijat nařízením Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (5) (dále jen „ESA 95“).
(7)
Dostupnost a kvalita údajů ESA 95 jsou zásadní pro zajištění řádného fungování rámce fiskálního dohledu Unie. Systém ESA 95 vychází z informací poskytovaných na akruální bázi. Avšak tyto fiskální akruální statistické údaje závisí na předchozím shromáždění údajů na hotovostní bázi nebo jejich ekvivalentu. Mohou hrát významnou roli při posilování včasného monitorování rozpočtu tak, aby nedocházelo k pozdnímu odhalování významných rozpočtových chyb. Dostupnost časových řad údajů o rozpočtovém vývoji na hotovostní bázi může odhalit skutečnosti, jež mohou být důvodem pro intenzivnější dohled. Fiskální údaje na hotovostní bázi (nebo ekvivalentní číselné údaje z veřejných účtů, nejsou-li údaje na hotovostní bázi k dispozici), které mají být zveřejněny, by měly zahrnovat alespoň celkové saldo, celkové příjmy a celkové výdaje. V odůvodněných případech, například pokud existuje velký počet místních vládních institucí, by včasné zveřejnění údajů mohlo záviset na vhodných metodách odhadu vycházejících ze vzorku institucí s následnou revizí využívající úplné údaje.
(8)
Neobjektivní a nereálné makroekonomické a rozpočtové prognózy mohou výrazným způsobem bránit účinnosti fiskálního plánování, a tím i narušit rozpočtovou kázeň, zatímco transparentnost a projednávání prognostických metodik může značně zvýšit kvalitu makroekonomických a rozpočtových prognóz pro fiskální plánování.
(9)
Pro zajištění toho, aby se při provádění rozpočtové politiky používaly realistické prognózy, má zásadní význam transparentnost, jež by měla zahrnovat veřejnou dostupnost nejen oficiálních makroekonomických a rozpočtových prognóz pro fiskální plánování, ale i metodik, předpokladů a relevantních parametrů, na nichž jsou tyto prognózy založeny.
(10)
Analýza citlivosti a odpovídající rozpočtové projekce doplňující nejpravděpodobnější makrofiskální scénář umožňují analyzovat, jak by se hlavní fiskální proměnné vyvíjely za různých předpokladů růstu a úrokových sazeb, a výrazně tak snižují riziko ohrožení rozpočtové kázně chybami v prognózách.
(11)
Prognózy Komise a informace týkající se modelů, na nichž jsou založeny, mohou členským státům poskytnout užitečné měřítko pro jejich nejpravděpodobnější makrofiskální scénář a zvyšují tak validitu prognóz používaných při rozpočtovém plánování. Míra, do jaké lze od členských států očekávat, že budou porovnávat prognózy používané pro rozpočtové plánování s prognózami Komise, se nicméně liší v závislosti na době přípravy prognózy a porovnatelnosti prognostických metod a předpokladů. Prognózy vypracované jinými nezávislými subjekty mohou rovněž poskytnout užitečná měřítka.
(12)
Podstatné rozdíly mezi zvoleným makrofinančním scénářem a prognózou Komise by měly být popsány a odůvodněny, zejména pokud se úroveň nebo růst proměnných ve vnějších předpokladech podstatně liší od hodnot, které obsahují prognózy Komise.
(13)
Vzhledem k vzájemné závislosti rozpočtů členských států a rozpočtu Unie, by v zájmu podpory členských států při vypracování rozpočtových prognóz Komise měla předkládat prognózy výdajů Unie vycházející z úrovní výdajů plánovaných ve víceletém finančním rámci.
(14)
Aby se usnadnilo vypracování prognóz používaných pro rozpočtové plánování a aby se vysvětlily rozdíly mezi prognózami členských států a Komise, měl by každý členský stát mít každoročně příležitost diskutovat s Komisí o předpokladech, na nichž jsou založeny makroekonomické a rozpočtové prognózy.
(15)
Kvalitu oficiálních makroekonomických a rozpočtových prognóz zásadním způsobem zlepšuje pravidelné, objektivní a komplexní hodnocení vycházející z objektivních kritérií. Důkladné hodnocení zahrnuje podrobné zkoumání hospodářských předpokladů, porovnání s prognózami připravenými jinými orgány a hodnocení úspěšnosti minulých prognóz.
(16)
Vzhledem k tomu, že rozpočtové rámce členských států založené na pravidlech prokazatelně účinně podporují odpovědnost členských států za dodržování fiskálních pravidel Unie a posilují rozpočtovou kázeň, měl by se rámec zesíleného rozpočtového dohledu Unie opírat o přísná numerická fiskální pravidla specifická pro jednotlivé země, jež jsou v souladu s rozpočtovými cíli na úrovni Unie. Přísná numerická fiskální pravidla by měla obsahovat jasně definované cíle a mechanismy účinného a včasného monitorování. Tato pravidla by měla vycházet ze spolehlivé a nezávislé analýzy provedené nezávislými subjekty nebo subjekty, které jsou ve vztahu k fiskálním orgánům členských států funkčně samostatné. Politické zkušenosti kromě toho ukázaly, že aby numerická fiskální pravidla fungovala účinně, musí být jejich nedodržování spojeno s dopady, i když například jen v podobě ztráty dobrého jména.
(17)
Podle Protokolu (č. 15) o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, nejsou pro Spojené království referenční hodnoty uvedené v Protokolu (č. 12) o postupu při nadměrném schodku, připojeném k uvedeným Smlouvám, přímo závazné. Povinnost zavést numerická fiskální pravidla, jež účinně podporují soulad s konkrétními referenčními hodnotami pro nadměrný schodek, a související povinnost zajistit soulad víceletých cílů ve střednědobém rozpočtovém rámci s takovými pravidly by se tedy neměly na Spojené království vztahovat.
(18)
Členské státy by se měly vyvarovat procyklických fiskálních politik a v hospodářsky příznivém období by se mělo zvyšovat úsilí o fiskální konsolidaci. Vhodně vymezená numerická fiskální pravidla podporují plnění těchto cílů a měla by být zohledněna v právních předpisech členských států o ročním rozpočtu.
(19)
Vnitrostátní fiskální plánování může být v souladu s preventivní i nápravnou složkou Paktu o stabilitě a růstu pouze tehdy, pokud pracuje s víceletou perspektivou a zaměří se zejména na dosahování střednědobých rozpočtových cílů. Střednědobé rozpočtové rámce slouží jako nezbytný nástroj k zajištění toho, aby rozpočtové rámce členských států byly v souladu s právními předpisy Unie. V duchu nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (6) a nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (7) by se na preventivní a nápravnou složku Paktu o stabilitě a růstu nemělo nahlížet odděleně.
(20)
I když schválení právních předpisů o ročním rozpočtu představuje základní krok v rozpočtovém procesu, v němž členské státy přijímají důležitá rozhodnutí o rozpočtu, většina fiskálních opatření má rozpočtové dopady, které dalece přesahují roční rozpočtový cyklus. Jednoletá perspektiva proto představuje nedostatečný základ pro zdravé rozpočtové politiky. Aby došlo k zahrnutí víceleté rozpočtové perspektivy rozpočtového dohledu na úrovni Unie, mělo by být plánování právních předpisů o ročním rozpočtu založeno na víceletém fiskálním plánování, které vychází ze střednědobého rozpočtového rámce.
(21)
Tento střednědobý rozpočtový rámec by měl mimo jiné obsahovat projekce každé hlavní položky výdajů a příjmů za rozpočtový rok a období po něm následující za předpokladu nezměněných politik. Každý členský stát by měl být schopen vhodně definovat nezměněné politiky a tyto definice by měly být zveřejněny spolu s příslušnými předpoklady, metodikami a ostatními relevantními parametry.
(22)
Tato směrnice by neměla bránit nové vládě členského státu, aby aktualizovala střednědobý rozpočtový rámec státu s cílem zohlednit své nové politické priority. V takovém případě by nová vláda měla upozornit na rozdíly oproti předchozímu střednědobému rozpočtovému rámci.
(23)
Ustanovení rámce rozpočtového dohledu stanoveného ve Smlouvě o fungování EU a zejména v Paktu o stabilitě a růstu platí pro celý sektor vládních institucí, který zahrnuje subsektory centrální vládní instituce, národní vládní instituce, místní vládní instituce a fondy sociálního zabezpečení, jak jsou definovány v nařízení (ES) č. 2223/96.
(24)
Řada členských států zaznamenala silnou fiskální decentralizaci související s přenosem rozpočtových pravomocí na nižší úrovně vlády. Úloha těchto nižších úrovní vlády při zajišťování dodržování Paktu o stabilitě a růstu proto významně vzrostla a je třeba dbát zejména na to, aby se rozsah povinností a postupů stanovených ve vnitrostátních rozpočtových rámcích náležitým způsobem vztahoval na všechny subsektory sektoru vládních institucí, a to zejména, avšak nikoli výhradně, v členských státech se silnou fiskální decentralizací.
(25)
Aby rozpočtové rámce účinně podporovaly rozpočtovou kázeň a udržitelnost veřejných financí, měly by komplexně pokrývat veškeré veřejné finance. Z toho důvodu by se měla věnovat zvláštní pozornost operacím těch subjektů a fondů sektoru vládních institucí, které nejsou součástí řádných rozpočtů na úrovni subsektorů a jež mají okamžitý nebo střednědobý dopad na rozpočtové pozice členských států. V rámci ročního rozpočtového procesu i střednědobých rozpočtových plánů by měl být uveden jejich souhrnný vliv na saldo a dluh sektoru vládních institucí.
(26)
Obdobně by měla být věnována náležitá pozornost existenci podmíněných závazků. Podmíněné závazky konkrétně zahrnují potenciální závazky závisející na tom, zda v budoucnosti nastane určitá nejistá událost, nebo současné závazky, u nichž není platba pravděpodobná nebo částku pravděpodobné platby nelze spolehlivě stanovit. Jedná se například o příslušné informace týkající se vládních záruk, úvěrů v selhání a závazků vyplývajících z činnosti veřejných společností, případně i včetně pravděpodobnosti a potenciálního data splatnosti podmíněného závazku. Je třeba náležitě zohlednit citlivost trhu.
(27)
Komise by měla pravidelně monitorovat provádění této směrnice. Měly by být určeny a sdíleny osvědčené postupy týkající se ustanovení této směrnice zabývajících se jednotlivými aspekty vnitrostátních rozpočtových rámců.
(28)
Jelikož cíle této směrnice, totiž jednotného dodržování rozpočtové kázně, jak vyžaduje Smlouva o fungování EU, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(29)
Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (8) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Tato směrnice stanoví podrobná pravidla týkající se charakteristických rysů rozpočtových rámců členských států. Tato pravidla jsou nutná pro zajištění plnění závazků členských států vyplývajících ze Smlouvy o fungování EU, pokud jde o vyvarování se nadměrných schodků veřejných financí.
Článek 2
Pro účely této směrnice se použijí definice pojmů „veřejný“, „schodek“ a „investice“ stanovené v článku 2 Protokolu (č. 12) o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU. Použije se také definice subsektorů sektoru vládních institucí uvedená v bodě 2.70 přílohy A nařízení (ES) č. 2223/96.
Kromě toho se použije tato definice:
„rozpočtovým rámcem“ se rozumí soubor opatření, postupů, pravidel a orgánů, které tvoří základ pro provádění rozpočtových politik vládních institucí, zejména:
a)
systémy rozpočtového účetnictví a statistického výkaznictví;
b)
pravidla a postupy pro přípravu prognóz při plánování rozpočtu;
c)
numerická fiskální pravidla specifická pro danou zemi, která přispívají k souladu provádění fiskální politiky členských států s jejich příslušnými závazky podle Smlouvy o fungování EU, vyjádřenými jako souhrnný ukazatel rozpočtových výsledků, jako například schodek veřejných financí, výpůjčky, dluh nebo jejich hlavní složky;
d)
rozpočtové postupy zahrnující procesní pravidla, z nichž vychází rozpočtový proces ve všech fázích;
e)
střednědobé rozpočtové rámce jako konkrétní soubor vnitrostátních rozpočtových postupů, které rozšiřují časový horizont pro tvorbu fiskální politiky nad rámec ročního plánování rozpočtu, včetně stanovení politických priorit a střednědobých rozpočtových cílů;
f)
opatření pro nezávislé monitorování a nezávislou analýzu s cílem posílit transparentnost prvků rozpočtového procesu;
g)
mechanismy a pravidla, kterými se upravují fiskální vztahy mezi veřejnými orgány napříč subsektory sektoru vládních institucí.
KAPITOLA II
ÚČETNICTVÍ A STATISTIKA
Článek 3
1. Pokud jde o vnitrostátní systémy veřejných účtů, v členských státech fungují systémy veřejných účtů, které komplexně a konzistentně pokrývají všechny subsektory sektoru vládních institucí a obsahují informace potřebné k vypracování akruálních údajů pro sestavení údajů založených na standardu ESA 95. Uvedené systémy veřejných účtů podléhají vnitřní kontrole a nezávislému auditu.
2. Členské státy zajistí, aby veřejnost měla včasný a pravidelný přístup k fiskálním údajům pro všechny subsektory sektoru vládních institucí, jak jsou definovány nařízením (ES) č. 2223/96. Členské státy zejména zveřejní:
a)
fiskální údaje na hotovostní bázi (nebo ekvivalentní číselné údaje z veřejných účtů, nejsou-li údaje na hotovostní bázi k dispozici) s touto četností:
-
měsíčně za subsektory centrálních vládních institucí, národních vládních institucí a fondů sociálního zabezpečení, a to do konce následujícího měsíce, a
-
čtvrtletně za subsektor místních vládních institucí, a to do konce následujícího čtvrtletí;
b)
podrobnou srovnávací tabulku, z níž je patrná metodika přechodu mezi údaji na hotovostní bázi (nebo ekvivalentními číselnými údaji z veřejných účtů, nejsou-li údaje na hotovostní bázi k dispozici) a údaji dle standardu ESA 95.
KAPITOLA III
PROGNÓZY
Článek 4
1. Členské státy zajistí, aby fiskální plánování vycházelo z realistických makroekonomických a rozpočtových prognóz za použití nejnovějších informací. Rozpočtové plánování je založeno na nejpravděpodobnějším makrofiskálním scénáři nebo na obezřetnějším scénáři. Makroekonomické a rozpočtové prognózy se porovnávají s nejaktuálnějšími prognózami Komise a případně s prognózami jiných nezávislých subjektů. Podstatné rozdíly mezi zvoleným makrofinančním scénářem a prognózou Komise musí být popsány včetně odůvodnění, zejména pokud se úroveň nebo růst proměnných týkajících se vnějších předpokladů podstatně odchýlí od hodnot obsažených v prognózách Komise.
2. Komise zveřejní metodiky, předpoklady a příslušné parametry, z nichž vycházejí její makroekonomické a rozpočtové prognózy.
3. S cílem podpořit členské státy při přípravě jejich rozpočtových prognóz zajistí Komise prognózy výdajů Unie založené na úrovni výdajů plánovaných ve víceletém finančním rámci.
4. V rámci analýzy citlivosti posuzují makroekonomické a rozpočtové prognózy vývoj hlavních fiskálních proměnných při odlišných předpokladech týkajících se tempa růstu a úrokových sazeb. Rozsah alternativních předpokladů použitých v makroekonomických a rozpočtových prognózách se řídí úspěšností předchozích prognóz a usilují o zohlednění příslušných rizikových scénářů.
5. Členské státy určí, která instituce je odpovědná za vypracovávání makroekonomických a rozpočtových prognóz, a zveřejní oficiální makroekonomické a rozpočtové prognózy vypracované pro fiskální plánování, včetně metodik, předpokladů a příslušných parametrů, na nichž jsou tyto prognózy založeny. Nejméně jednou ročně se členské státy a Komise zúčastní technického dialogu o předpokladech, z nichž vychází příprava makroekonomických a rozpočtových prognóz.
6. Makroekonomické a rozpočtové prognózy pro fiskální plánování jsou předmětem pravidelného, nezkresleného a komplexního hodnocení vycházejícího z objektivních kritérií, včetně hodnocení ex post. Výsledek tohoto hodnocení se zveřejní a zohlední se odpovídajícím způsobem při příštích makroekonomických a rozpočtových prognózách. Pokud hodnocení odhalí podstatné zkreslení ovlivňující makroekonomické prognózy po dobu nejméně čtyř po sobě následujících let, dotčený členský stát přijme nezbytná opatření a zveřejní je.
7. Čtvrtletní úrovně dluhu a schodku členských států zveřejní Komise (Eurostat) jednou za tři měsíce.
KAPITOLA IV
NUMERICKÁ FISKÁLNÍ PRAVIDLA
Článek 5
Každý členský stát uplatňuje numerická fiskální pravidla, které jsou pro něj specifická a která účinně podporují soulad s jeho povinnostmi v oblasti rozpočtové politiky vyplývajícími ze Smlouvy o fungování EU, a to ve víceletém rámci pro sektor vládních institucí jako celek. Tato pravidla podporují zejména:
a)
soulad s referenčními hodnotami schodku a dluhu stanovenými v souladu se Smlouvou o fungování EU;
b)
přijetí víceletého horizontu pro fiskální plánování, včetně dodržování střednědobého rozpočtového cíle členských států.
Článek 6
1. Aniž jsou dotčena ustanovení Smlouvy o fungování EU týkající se rámce rozpočtového dohledu Unie, numerická fiskální pravidla specifická pro danou zemi obsahují vymezení následujících prvků:
a)
stanovení cíle a oblasti působnosti pravidel;
b)
účinné a včasné monitorování souladu s pravidly na základě spolehlivé a nezávislé analýzy provedené nezávislými subjekty nebo subjekty, které jsou ve vztahu k fiskálním orgánům členských států funkčně samostatné;
c)
důsledky nedodržení pravidel.
2. Obsahují-li numerická fiskální pravidla únikové doložky, musí tyto doložky stanovit omezené množství konkrétních okolností v souladu s povinnostmi členských států vyplývajícími ze Smlouvy o fungování EU v oblasti rozpočtové politiky a přísnými postupy, při nichž je dovoleno dočasné nedodržování pravidel.
Článek 7
Právní předpisy členských států o ročním rozpočtu musí zohledňovat jejich specifická platná numerická fiskální pravidla.
Článek 8
Články 5 až 7 se nepoužijí na Spojené království.
KAPITOLA V
STŘEDNĚDOBÉ ROZPOČTOVÉ RÁMCE
Článek 9
1. Členské státy vytvoří důvěryhodný a účinný střednědobý rozpočtový rámec, kterým se stanoví přijetí nejméně tříletého horizontu fiskálního plánování, a zajistí tak, aby vnitrostátní fiskální plánování bylo v souladu s perspektivou víceletého fiskálního plánování.
2. Střednědobé rozpočtové rámce zahrnují postupy stanovení těchto položek:
a)
komplexních a transparentních víceletých rozpočtových cílů týkajících se schodku sektoru vládních institucí, dluhu a jakéhokoli jiného souhrnného fiskálního ukazatele, jako jsou například výdaje, přičemž je třeba zajistit jejich soulad se všemi platnými numerickými fiskálními pravidly stanovenými v kapitole IV;
b)
projekcí pro každou hlavní položku výdajů a příjmů sektoru vládních institucí s podrobnějšími upřesněními pro úroveň subsektorů centrálních vládních institucí a fondů sociálního zabezpečení za rozpočtový rok a období po něm následující za předpokladu nezměněných politik;
c)
popisu plánovaných střednědobých politik s dopadem na sektor vládních institucí v členění podle hlavních položek příjmů a výdajů, z něhož je patrný průběh korekce za účelem dosažení střednědobých rozpočtových cílů ve srovnání s projekcemi při nezměněných politikách;
d)
hodnocení, jakým způsobem mohou plánované politiky svými přímými dlouhodobými dopady pravděpodobně ovlivnit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.
3. Projekce přijaté ve střednědobých rozpočtových rámcích vycházejí z realistických makroekonomických a rozpočtových prognóz podle kapitoly III.
Článek 10
Právní předpisy o ročním rozpočtu musí být v souladu s ustanoveními střednědobého rozpočtového rámce. Konkrétně projekce příjmů a výdajů a priority vyplývající ze střednědobého rozpočtového rámce, jak jsou uvedeny v čl. 9 odst. 2, tvoří základ pro přípravu ročního rozpočtu. Jakékoli odchýlení od těchto ustanovení musí být řádně vysvětleno.
Článek 11
Žádné ustanovení této směrnice nebrání nové vládě členského státu, aby aktualizovala střednědobý rozpočtový rámec státu s cílem zohlednit své nové politické priority. V takovém případě nová vláda uvede rozdíly oproti předchozímu střednědobému rozpočtovému rámci.
KAPITOLA VI
TRANSPARENTNOST VEŘEJNÝCH FINANCÍ A KOMPLEXNOST ROZPOČTOVÝCH RÁMCŮ
Článek 12
Členské státy zajistí, aby všechna opatření přijatá za účelem dodržení ustanovení kapitol II, III a IV byla konzistentní v rámci celého sektoru vládních institucí a komplexně pokrývala všechny jeho subsektory. To vyžaduje zejména konzistentnost účetních pravidel a postupů a spolehlivost výchozích systémů sběru a zpracování údajů.
Článek 13
1. Členské státy zavedou vhodné mechanismy koordinace napříč subsektory sektoru vládních institucí tak, aby byly všechny subsektory sektoru vládních institucí komplexně a konzistentně zahrnuty do fiskálního plánování, numerických fiskálních pravidel specifických pro danou zemi a přípravy rozpočtových prognóz a víceletého plánování stanoveného zejména ve víceletém rozpočtovém rámci.
2. Aby byla podpořena fiskální odpovědnost, je třeba jasně stanovit rozpočtové pravomoci veřejných orgánů v různých subsektorech sektoru vládních institucí.
Článek 14
1. V rámci ročního rozpočtového procesu členské státy určí a uvedou všechny subjekty a fondy sektoru vládních institucí, které nejsou součástí řádných rozpočtů na úrovni subsektorů, spolu s dalšími relevantními informacemi. Jejich souhrnný vliv na saldo sektoru vládních institucí a dluhy těchto subjektů a fondů sektoru vládních institucí musí být uvedeny v rámci ročního rozpočtového procesu i střednědobých rozpočtových plánů.
2. Členské státy zveřejní podrobné informace o dopadu daňových výdajů na příjmy.
3. Členské státy zveřejní příslušné informace, týkající se všech subsektorů sektoru vládních institucí, o podmíněných závazcích s potenciálně velkým dopadem na veřejné finance, což zahrnuje mimo jiné vládní záruky, úvěry v selhání a závazky vyplývající z činnosti veřejných společností, včetně jejich rozsahu. Členské státy rovněž zveřejní informace o držených majetkových účastech v soukromých a veřejných společnostech, pokud jde o ekonomicky významné částky.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2013. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů. Rada vybízí členské státy k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Unie sestavily vlastní srovnávací tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
2. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
3. Komise vypracuje průběžnou zprávu o pokroku při provádění hlavních ustanovení této směrnice na základě relevantních informací členských států, kterou do 14. prosince 2012 předloží Evropskému parlamentu a Radě.
4. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 16
1. Do 14. prosince 2018 zveřejní Komise přezkum vhodnosti této směrnice.
2. Přezkum mimo jiné vyhodnotí vhodnost:
a)
statistických požadavků pro všechny subsektory vládních institucí;
b)
koncepce a účinnosti numerických fiskálních pravidel v členských státech;
c)
obecnou úroveň transparentnosti veřejných financí v členských státech.
3. Do konce 31. prosince 2012 provede Komise posouzení vhodnosti mezinárodních účetních standardů pro veřejný sektor pro členské státy.
Článek 17
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 18
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 8. listopadu 2011.
32011L0085
L 306/41
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DIREKTIVA VIJEĆA 2011/85/EU
od 8. studenoga 2011.
o zahtjevima za proračunske okvire država članica
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 126. stavak 14. treći podstavak,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (2),
budući da:
(1)
Treba graditi na iskustvu stečenom tijekom prvog desetljeća gospodarske i monetarne unije. Nedavna gospodarska kretanja postavila su nove izazove za vođenje fiskalne politike u cijeloj Uniji, a posebno su naglasila potrebu za jačanjem nacionalnog vlasništva i jedinstvenim zahtjevima u vezi s pravilima i postupcima koji čine proračunske okvire država članica. Ponajprije je potrebno navesti što nacionalna tijela moraju činiti kako bi se uskladila s odredbama Protokola (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o Europskoj uniji (UEU) i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno člankom 3.
(2)
Vlade država članica i njihovi podsektori vode javne računovodstvene sustave koji uključuju elemente kao što su knjigovodstvo, interna kontrola, financijsko izvještavanje i reviziju. Te bi sustave trebalo razlikovati od statističkih podataka koji se odnose na rezultate državnih financija temeljene na statističkim metodologijama, kao i od prognoza i proračunskih radnji koja se odnose na buduće državne financije.
(3)
Potpune i pouzdane prakse javnog računovodstva za sve podsektore opće države preduvjet su za proizvodnju visoko kvalitetne statistike koja je usporediva između država članica. Unutarnja kontrola bi trebala osigurati provedbu postojećih pravila kroz podsektore opće države. Neovisne revizije koje provode javne institucije kao što su revizorski sudovi ili privatna revizorska tijela bi trebale podupirati najbolje međunarodne prakse.
(4)
Raspoloživost fiskalnih podataka ključna je za pravilno funkcioniranje okvira proračunskog nadzora Unije. Redovna raspoloživost pravovremenih i pouzdanih fiskalnih podataka ključ je za pravilan i dobro tempiran nadzor, koji zauzvrat omogućava trenutačno djelovanje u slučaju neočekivanih proračunskih događanja. Ključni element u osiguravanju kvalitete fiskalnih podataka je transparentnost, koja mora uključivati redovnu javnu dostupnost takvih podataka.
(5)
Što se tiče statistike, Uredba (EZ) br. 223/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. ožujka 2009. o europskoj statistici (3) utvrdila je zakonodavni okvir za proizvodnju europske statistike s ciljem oblikovanja, primjene, nadzora i ocjene politika Unije. Ta je Uredba također odredila načela po kojima se ravna razvoj, proizvodnja i objavljivanje europske statistike: profesionalna neovisnost, nepristranost, objektivnost, pouzdanost, statistička povjerljivost i ekonomičnost, navodeći precizne definicije svakog od tih načela. Uredba Vijeća (EZ) br. 479/2009 od 25. svibnja 2009. o primjeni Protokola o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog Ugovoru o osnivanju Europske zajednice (4) ojačala je ovlasti Komisije da potvrdi statističke podatke korištene za postupak u vezi s prekomjernim deficitom.
(6)
Definicije „vlada”, „deficit” i „investicije” utvrđene su u Protokolu (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita upućivanjem na Europski sustav integriranih ekonomskih računa (ESA), zamijenjen Europskim sustavom nacionalnih i regionalnih računa u Zajednici, usvojenim Uredbom Vijeća (EZ) br. 2223/96 od 25. lipnja 1996. o Europskom sustavu nacionalnih i regionalnih računa u Zajednici (5) (ESA 95).
(7)
Raspoloživost i kvaliteta ESA 95 podataka ključna je za osiguranje pravilnog funkcioniranja okvira proračunskog nadzora Unije. ESA 95 oslanja se na informacije pružene na obračunskoj osnovi. Međutim, ta obračunska fiskalna statistika oslanja se na prethodno sakupljanje podataka o novčanom tijeku, ili jednakovrijednih podataka. Oni mogu igrati važnu ulogu u poboljšanju pravovremenog proračunskog nadzora da bi se izbjeglo kasno otkrivanje značajnih proračunskih grešaka. Raspoloživost vremenskih nizova novčanog tijeka o proračunskim kretanjima može otkriti uzorke koji opravdavaju pobliži nadzor. Fiskalni podaci o novčanom tijeku (ili jednakovrijedne brojke iz javnog računovodstva ako podaci o novčanom tijeku nisu dostupni) koje je potrebno objaviti trebali bi uključivati barem sveukupno stanje, ukupne prihode i ukupne rashode. Gdje je to opravdano, kao na primjer tamo gdje postoji velik broj tijela lokalne uprave, pravovremena objava podataka može se oslanjati na odgovarajuće tehnike procjene temeljene na uzorku tijela, uz naknadnu reviziju uz korištenje potpunih podataka.
(8)
Pristrane i nerealne makroekonomske i proračunske prognoze mogu značajno omesti učinkovitost fiskalnog planiranja i posljedično narušiti obvezivanje na proračunsku disciplinu, dok transparentnost i rasprava o metodologijama prognoziranja mogu značajno povećati kvalitetu makroekonomskih i proračunskih prognoza za fiskalno planiranje.
(9)
Jedan od ključnih elementa kod osiguravanja uporabe realnih prognoza za provođenje proračunske politike je transparentnost koja bi trebala podrazumijevati javnu raspoloživost ne samo službene makroekonomske i proračunske prognoze pripremljene za fiskalno planiranje, nego također i metodologija, pretpostavki i relevantnih parametara na kojima se prognoze temelje.
(10)
Analiza osjetljivosti i odgovarajuće proračunske projekcije koje nadopunjuju najizgledniji makrofiskalni scenarij omogućavaju analizu kako bi se glavne fiskalne varijable razvile uz različite pretpostavke rasta i kamatne stope, te tako uvelike umanjuju rizik da se proračunska disciplina ugrozi greškama u prognozi.
(11)
Prognoze Komisije i informacije u vezi s modelima na kojima se temelje mogu državama članicama osigurati korisne pokazatelje za njihov najizgledniji makrofiskalni scenarij, povećavajući valjanost prognoza koje se koriste za proračunsko planiranje. Međutim, do koje se mjere od država članica može očekivati da uspoređuju prognoze korištene za proračunsko planiranje s prognozama Komisije, ovisi o tempiranju pripreme prognoze i usporedivosti metodologija i pretpostavki prognoza. Prognoze ostalih neovisnih tijela također mogu osigurati korisne pokazatelje.
(12)
Značajne razlike između odabranog makrofiskalnog scenarija i prognoze Komisije trebale bi biti opisane, te navedeni njihovi razlozi, posebno ako razina rasta varijabli u eksternim pretpostavkama značajno odstupa od vrijednosti sadržanih u prognozama Komisije.
(13)
S obzirom na međuovisnost između proračuna država članica i proračuna Unije, radi potpore državama članicama u pripremi njihovih proračunskih prognoza, Komisija bi trebala osigurati prognoze za rashode Unije temeljene na razini rashoda planiranih unutar višegodišnjeg financijskog okvira.
(14)
Kako bi olakšala izradu prognoza koje se koriste za proračunsko planiranje i objasnila razlike između prognoza država članica i prognoza Komisije, svaka država članica trebala bi na godišnjoj osnovi imati mogućnost raspraviti s Komisijom pretpostavke koje podupiru pripremu makroekonomskih i proračunskih prognoza.
(15)
Kvaliteta službenih makroekonomskih i proračunskih prognoza bitno je poboljšana redovnim, nepristranim i sveobuhvatnim vrednovanjem temeljenim na objektivnim kriterijima. Temeljito vrednovanje uključuje kontrolu gospodarskih pretpostavki, usporedbu s prognozama koje pripremaju druge institucije, i vrednovanje učinka prošle prognoze.
(16)
Uzimajući u obzir dokumentiranu učinkovitost proračunskih okvira država članica temeljenih na pravilima kod jačanja nacionalnog vlasništva nad fiskalnim pravilima Unije koja promiču proračunsku disciplinu, jaka numerička fiskalna pravila koja se odnose na pojedine zemlje i usklađena s proračunskim ciljevima na razini Unije trebala bi biti temelj ojačanog okvira proračunskog nadzora Unije. Jaka numerička fiskalna pravila trebala bi uključivati dobro određene definicije cilja zajedno s mehanizmima za učinkovito i pravovremeno praćenje. Ta bi se pravila trebala temeljiti na pouzdanoj i neovisnoj analizi koju obavljaju neovisna tijela ili tijela kojima je dana funkcionalna autonomija u pogledu fiskalnih vlasti država članica. Uz to, iskustvo s politikom je pokazalo da je za učinkovito djelovanje numeričkih fiskalnih pravila potrebno predvidjeti posljedice za njihovo nepoštivanje, gdje bi uključeni troškovi mogli biti tek reputacijski.
(17)
Temeljem Protokola (br. 15) o određenim odredbama koje se odnose na Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i Sjeverne Irske priložene UEU-u i UFEU-u, referentne vrijednosti spomenute u Protokolu (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženog tim Ugovorima ne obvezuju izravno Ujedinjenu Kraljevinu. Stoga se na Ujedinjenu Kraljevinu ne bi trebala primjenjivati obveza uvođenja numeričkih fiskalnih pravila koja učinkovito promiču usklađenost s posebnim referentnim vrijednostima za prekomjerni deficit i povezana obveza da višegodišnji ciljevi u srednjoročnim proračunskim okvirima budu u skladu s takvim pravilima.
(18)
Države članice trebale bi izbjegavati procikličke fiskalne politike, i napori prema fiskalnoj konsolidaciji bi trebali biti veći u gospodarski boljim vremenima. Dobro određena numerička fiskalna pravila vode do tih ciljeva i trebala bi se odražavati u zakonodavstvu država članica o godišnjem proračunu.
(19)
Nacionalno fiskalno planiranje može biti u skladu i s preventivnim i s korektivnim dijelovima Pakta o stabilnosti i rastu (PSR) jedino ako usvoji višegodišnju perspektivu i teži ostvarivanju ponajprije srednjoročnih proračunskih ciljeva. Srednjoročni proračunski okviri nužno pridonose osiguranju da proračunski okviri država članica budu u skladu sa zakonodavstvom Unije. U duhu Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika (6) i Uredbe Vijeća (EZ) br. 1467/97 od 7. srpnja 1997. o ubrzanju i pojašnjenju provedbe postupka u slučaju prekomjernog deficita (7), preventivni i korektivni dijelovi PSR-a ne bi se trebali razmatrati zasebno.
(20)
Iako je odobrenje godišnjeg proračunskog zakonodavstva ključni korak u procesu donošenja proračuna u kojem države članice donose važne odluke o proračunu, većina fiskalnih mjera ima proračunske implikacije koje nadilaze godišnji proračunski ciklus. Jednogodišnja perspektiva stoga pruža loš temelj za dobre proračunske politike. Kako bi višegodišnju proračunsku perspektivu unijeli u okvir za nadzor proračuna Unije, planiranje godišnjeg proračunskog zakonodavstva trebalo bi se temeljiti na višegodišnjem fiskalnom planiranju koje proizlazi iz srednjoročnog proračunskog okvira.
(21)
Srednjoročni proračunski okvir trebao bi sadržavati, inter alia, projekcije svake važnije stavke rashoda i prihoda za proračunsku godinu i dalje, na temelju nepromijenjenih politika. Svaka država članica trebala bi biti sposobna primjereno definirati nepromijenjene politike i te definicije trebale bi biti objavljene zajedno s uključenim pretpostavkama, metodologijama i ostalim relevantnim parametrima.
(22)
Ova Direktiva ne bi trebala spriječiti novu vladu neke države članice u ažuriranju svog srednjoročnog proračunskog okvira kako bi odražavao prioritete njezine nove politike. U tom slučaju, nova bi vlada trebala naglasiti razlike u odnosu na prethodni srednjoročni proračunski okvir.
(23)
Odredbe okvira za proračunski nadzor uspostavljene UFEU-om i ponajprije PSR-om primjenjuju se na opću državu u cjelini, što sadržava podsektore središnje države, državne uprave, lokalne uprave i fondove socijalne sigurnosti, kako je definirano Uredbom (EZ) br. 2223/96.
(24)
Značajan je broj država članica prijenosom proračunskih ovlasti na niže upravne razine iskusio osjetnu fiskalnu decentralizaciju. Stoga je značajno porasla uloga takvih nižih upravnih razina u osiguranju usklađenosti s PSR-om, a posebnu bi pažnju trebalo posvetiti osiguranju da svi podsektori opće države budu valjano pokriveni područjem primjene obveza i procedura utvrđenih domaćim proračunskim okvirima, posebno, ali ne isključivo, u tim državama članicama.
(25)
Kako bi bili učinkoviti u promicanju proračunske discipline i održivosti javnih financija, proračunski okviri bi trebali sveobuhvatno pokrivati javne financije. Iz ovog razloga, posebno treba uzeti u obzir rad onih tijela opće države i fondova koji ne čine dio redovnih proračuna na razini podsektora a koja imaju trenutačan ili srednjoročni učinak na stanje proračuna država članica. Njihov kombinirani učinak na bilancu i dug opće države trebalo bi predstaviti u okviru godišnjih proračunskih procesa i srednjoročnih proračunskih planova.
(26)
Isto tako, dužnu pažnju bi trebalo posvetiti postojanju potencijalnih obveza. Točnije rečeno, potencijalne obveze obuhvaćaju moguće obveze ovisno o tome da li će doći do nekog neizvjesnog budućeg događaja, ili postojeće obveze čije plaćanje nije vjerojatno ili iznos vjerojatnog plaćanja nije moguće pouzdano izmjeriti. One primjerice sadržavaju relevantne informacije o državnim jamstvima, lošim kreditima i obvezama koje proizlaze iz poslovanja javnih korporacija, uključujući gdje je to prikladno i vjerojatnost i mogući datum dospijeća rashoda za potencijalne obveze. Trebalo bi propisno voditi računa o osjetljivosti tržišta.
(27)
Komisija bi trebala redovito pratiti provedbu ove Direktive. Trebalo bi prepoznati i dijeliti najbolje prakse u vezi s odredbama ove Direktive koje uređuju različite vidove nacionalnih proračunskih okvira.
(28)
S obzirom da cilj ove Direktive, a to je usklađenost s proračunskom disciplinom kakvu zahtijeva UFEU, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenom u članku 5. UEU-a. U skladu s načelom proporcionalnosti, određenom u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(29)
U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljem zakonodavstvu (8), potiču se države članice da za sebe, a u interesu Unije, sastave vlastite tablice koje odražavaju, koliko je to moguće, korelaciju između ove Direktive i mjera prijenosa, te da ih objave,
DONIJELO JE OVU DIREKTIVU:
POGLAVLJE I.
PREDMET I DEFINICIJE
Članak 1.
Ova Direktiva utvrđuje detaljna pravila u vezi s obilježjima proračunskih okvira država članica. Ta pravila su potrebna kako bi se osigurala usklađenost država članica s obvezama na temelju UFEU-a u vezi s izbjegavanjem prekomjernih državnih deficita.
Članak 2.
U smislu ove Direktive, primjenjuju se definicije „države”, „deficita” i „investicija” navedene u članku 2. Protokola (br. 12) o postupku u slučaju prekomjernog deficita priloženom UEU-u i UFEU-u. Također se primjenjuju definicije podsektora opće države navedene u točki 2.70. Priloga A Uredbi (EZ) br. 2223/96.
Osim toga, primjenjuju se sljedeće definicije:
„proračunski okvir” znači skup rješenja, postupaka, pravila i institucija na kojima se temelji vođenje proračunskih politika opće države, a ponajprije:
(a)
sustavi proračunskog računovodstva i statističkog izvješćivanja;
(b)
pravila i postupci koji uređuju pripremu prognoza za proračunsko planiranje;
(c)
numerička fiskalna pravila koja se odnose na pojedinu zemlju koja doprinose da vođenje fiskalne politike država članica bude u skladu sa njihovim obvezama na temelju UFEU-a, izraženo s obzirom na skraćeni pokazatelj provedbe proračuna, kao što je deficit državnog proračuna, zaduživanje, dug, ili njihov glavni dio;
(d)
proračunski postupci koji obuhvaćaju pravila postupanja koja podupiru proračunski proces u svim fazama;
(e)
srednjoročni proračunski okviri kao poseban skup nacionalnih proračunskih postupaka koji proširuju raspon za oblikovanje fiskalne politike dalje od vidokruga godišnjeg proračunskog kalendara, uključujući i utvrđivanje prioriteta politike i srednjoročne proračunske ciljeve;
(f)
rješenja za neovisno praćenje i analizu radi povećanja transparentnosti elemenata proračunskog procesa;
(g)
mehanizmi i pravila koja uređuju fiskalne odnose između državnih tijela u podsektorima opće države.
POGLAVLJE II.
RAČUNOVODSTVO I STATISTIKA
Članak 3.
1. U pogledu nacionalnih sustava javnog računovodstva, države članice uspostavljaju javne računovodstvene sustave koji sveobuhvatno i dosljedno pokrivaju sve podsektore opće države i sadržavaju informacije potrebne za generiranje obračunskih podataka radi pripreme podataka na temelju standarda ESA 95. Ti sustavi javnog računovodstva podliježu unutarnjoj kontroli i neovisnim revizijama.
2. Države članice osiguravaju pravovremeno i redovno javno objavljivanje fiskalnih podataka za sve podsektore opće države kako je definirano Uredbom (EZ) br. 2223/96. Države članice ponajprije objavljuju:
(a)
fiskalne podatke o novčanom toku (ili jednakovrijednom iznosu iz javnog računovodstva ako podaci o novčanom toku nisu dostupni) sljedećom dinamikom:
-
mjesečno za središnju državu, državnu upravu i podsektore socijalne sigurnosti, prije kraja sljedećeg mjeseca, i
-
tromjesečno za podsektor lokane uprave, prije kraja sljedećeg tromjesečja;
(b)
detaljna tablica usklađivanja koja prikazuje metodologiju pretvorbe podataka između podataka o novčanim tokovima (ili jednakovrijednim iznosima iz javnog računovodstva ako podaci o novčanom toku nisu dostupni) i podataka koji se temelje na standardu ESA 95.
POGLAVLJE III.
PROGNOZE
Članak 4.
1. Države članice osiguravaju da se fiskalno planiranje zasniva na realnim makroekonomskim i proračunskim prognozama koristeći najnovije informacije. Proračunsko se planiranje temelji na najizglednijem makrofiskalnom scenariju ili na primjerenijem scenariju. Makroekonomske i proračunske prognoze uspoređuju se s najnovijim prognozama Komisije i, prema potrebi, onima drugih neovisnih tijela. Značajne razlike između odabranog makrofiskalnog scenarija i prognoze Komisije opisuju se uz obrazloženje, posebno ako razina ili rast varijabli u vanjskim pretpostavkama značajno odstupa od vrijednosti sadržanih u prognozama Komisije.
2. Komisija objavljuje metodologije, pretpostavke i relevantne parametre koji podupiru makroekonomske i proračunske prognoze.
3. U svrhu pružanja potpore državama članicama u pripremanju njihovih proračunskih prognoza, Komisija osigurava prognoze za rashode Unije na temelju razine rashoda planiranih višegodišnjim financijskim okvirom.
4. Unutar okvira analize osjetljivosti, makroekonomske i proračunske prognoze razmatraju smjerove glavnih fiskalnih varijabli na temelju različitih pretpostavki što se tiče rasta i kamatnih stopa. Raspon alternativnih pretpostavki korištenih u makroekonomskim i proračunskim prognozama rukovodi se uspješnošću prošlih prognoza i nastoji uzeti u obzir relevantne scenarije rizika.
5. Države članice određuju instituciju odgovornu za davanje makroekonomskih i proračunskih prognoza i objavljuju službene makroekonomske i proračunske prognoze pripremljene za fiskalno planiranje, uključujući metodologije, pretpostavke i relevantne parametre koji podupiru prognoze. Najmanje jednom godišnje države članice i Komisija sudjeluju u tehničkom dijalogu u vezi s pretpostavkama koje podupiru pripremu makroekonomskih i proračunskih prognoza.
6. Makroekonomske i proračunske prognoze za fiskalno planiranje podliježu redovnoj, nepristranoj i sveobuhvatnoj procjeni na temelju objektivnih kriterija, uključujući ex post procjenu. Rezultat te procjene objavljuje se i primjereno uzima u obzir kod budućih makroekonomskih i proračunskih prognoza. Ako procjena otkrije značajnu pristranost koja utječe na makroekonomske prognoze tijekom razdoblja od najmanje 4 uzastopne godine, predmetne države članice poduzimaju potrebne radnje i to objavljuju.
7. Komisija (Eurostat) objavljuje kvartalni dug i razine deficita država članica svaka 3 mjeseca.
POGLAVLJE IV.
NUMERIČKA FISKALNA PRAVILA
Članak 5.
Svaka država članica ima uspostavljena specifična numerička fiskalna pravila koja učinkovito promiču usklađenost s njezinim obvezama koje proizlaze iz UFEU-a u području proračunske politike tijekom višegodišnjeg razdoblja za opću državu u cjelini. Takva pravila posebno promiču:
(a)
usklađenost s referentnim vrijednostima za deficit i dug navedenim u skladu s UFEU-om;
(b)
usvajanje višegodišnjeg razdoblja fiskalnog planiranja, uključujući pridržavanje srednjoročnog proračunskog cilja države članice.
Članak 6.
1. Ne dovodeći u pitanje odredbe UFEU-a u vezi s okvirom za proračunski nadzor Unije, numerička fiskalna pravila koja se odnose na pojedinu zemlju sadržavaju specifikacije u pogledu sljedećih elemenata:
(a)
definicije cilja i područja primjene pravila;
(b)
učinkovitog i pravovremenog nadzora usklađenosti s pravilima, na temelju pouzdane i neovisne analize provedene od strane neovisnih tijela ili tijela funkcionalno neovisnih o fiskalnim vlastima države članice;
(c)
posljedica u slučaju neusklađenosti.
2. Ako numerička fiskalna pravila sadržavaju zaštitne klauzule, takve klauzule navode ograničen broj posebnih okolnosti u skladu s obvezama država članica koje proistječu iz UFEU-a u području proračunske politike i stroge postupke u kojima se dopušta privremena neusklađenost s pravilom.
Članak 7.
Zakonodavstvo o godišnjem proračunu država članica odražava važeća numerička fiskalna pravila koja se odnose na pojedinu zemlju.
Članak 8.
Članci od 5. do 7. ne primjenjuju se na Ujedinjenu Kraljevinu.
POGLAVLJE V.
SREDNJOROČNI PRORAČUNSKI OKVIRI
Članak 9.
1. Države članice uspostavljaju vjerodostojan, učinkovit srednjoročni proračunski okvir koji omogućava usvajanje razdoblja za fiskalno planiranje od najmanje 3 godine kako bi osigurali da nacionalno fiskalno planiranje slijedi višegodišnju perspektivu fiskalnog planiranja.
2. Srednjoročni proračunski okvir uključuje postupke za uspostavljanje sljedećih točaka:
(a)
sveobuhvatni i transparentni višegodišnji proračunski ciljevi u smislu deficita opće države, duga i bilo kojeg drugog zbirnog fiskalnog indikatora kao što je rashod, osiguravajući njihovu usklađenosti sa svim fiskalnim pravilima kako su predviđena važećim poglavljem IV.;
(b)
projekcije svake važnije stavke rashoda i prihoda opće države s više specifikacija za razine središnje države i socijalne sigurnosti, za proračunsku godinu i dalje, na osnovu nepromijenjenih politika;
(c)
opis predviđenih srednjoročnih politika s učinkom na financije opće države, raščlanjene po glavnim stavkama prihoda i rashoda, pokazujući kako se postiže prilagodba srednjoročnim proračunskim ciljevima u usporedbi s projekcijama na temelju nepromijenjenih politika;
(d)
procjena najvjerojatnijeg utjecaja predviđenih politika, u svjetlu njihova izravnog dugoročnog učinka na financije opće države, na dugoročnu održivost javnih financija.
3. Projekcije usvojene unutar srednjoročnih proračunskih okvira temelje se na realnim makroekonomskim i proračunskim prognozama u skladu s poglavljem III.
Članak 10.
Zakonodavstvo o godišnjem proračunu usklađeno je s odredbama srednjoročnog proračunskog okvira. Konkretno, projekcije prihoda i rashoda i prioriteti koji proizlaze ih srednjoročnog proračunskog okvira kako su navedeni u članku 9. stavku 2. čine osnovu za pripremu godišnjeg proračuna. Svako odstupanje od tih odredbi propisno se objašnjava.
Članak 11.
Nijedna odredba ove Direktive ne priječi novu vladu neke države članice u ažuriranju svog srednjoročnog proračunskog okvira kako bi odražavao prioritete njezine nove politike. U tom slučaju, nova vlada treba naglasiti razlike u odnosu na prethodni srednjoročni proračunski okvir.
POGLAVLJE VI.
TRANSPARENTNOST FINANCIJA OPĆE DRŽAVE I SVEOBUHVATNO PODRUČJE PRIMJENE PRORAČUNSKIH OKVIRA
Članak 12.
Države članice osiguravaju da sve mjere poduzete radi usklađenja s poglavljima II., III. i IV. budu dosljedno provedene i sveobuhvatno pokrivaju sve podsektore opće države. To ponajprije zahtijeva dosljednost računovodstvenih pravila i postupaka, i integritet osnovnih sustava za prikupljanje i obradu podataka.
Članak 13.
1. Države članice uspostavljaju primjerene mehanizme koordinacije u podsektorima opće države kako bi osigurale sveobuhvatnu i dosljednu pokrivenost svih podsektora opće države u fiskalnom planiranju, numeričkim fiskalnim pravilima koja se odnose na tu zemlju, kao i u pripremi proračunskih prognoza i uspostavljanju višegodišnjeg planiranja kako je posebno utvrđeno u višegodišnjem proračunskom okviru.
2. Radi promicanja fiskalne odgovornosti, jasno se utvrđuje proračunska odgovornost državnih tijela u raznim podsektorima opće države.
Članak 14.
1. Unutar okvira godišnjih proračunskih procesa, države članice identificiraju i predstavljaju sva tijela opće države i fondove koji ne čine dio redovnih proračuna na razini podsektora, zajedno s ostalim relevantnim informacijama. Kombinirani učinak na bilancu i dug tih tijela opće države i fondova prezentira se u okviru godišnjih proračunskih procesa i srednjoročnih proračunskih planova.
2. Države članice objavljuju detaljne informacije o učinku poreznih rashoda na prihode.
3. Za sve podsektore opće države, države članice objavljuju relevantne informacije o potencijalnim obvezama s potencijalno velikim učinkom na javne proračune, uključujući državna jamstva, loše kredite i obveze koje proizlaze iz poslovanja javnih poduzeća, uključujući i njihov opseg. Države članice također objavljuju informacije o sudjelovanju opće države u kapitalu privatnih i javnih poduzeća u vezi s ekonomski značajnim iznosima.
POGLAVLJE VII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 15.
1. Države članice donose odredbe potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 31. prosinca 2013. One Komisiji odmah dostavljaju tekst tih odredaba. Vijeće potiče države članice da za sebe i u interesu Unije, sastave vlastite korelacijske tablice koje će, u što je većoj mogućoj mjeri, prikazati korelaciju između ove Direktive i mjera prenošenja, te da ih objave.
2. Kada države članice donose ove odredbe, te odredbe prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
3. Komisija priprema privremeno izvješće o napretku u provedbi glavnih odredbi ove Direktive na temelju relevantnih informacija država članica koje se dostavljaju Europskom parlamentu i Vijeću do 14. prosinca 2012.
4. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.
Članak 16.
1. Komisija objavljuje pregled prikladnosti ove Direktive do 14. prosinca 2018.
2. Pregled, inter alia, ocjenjuje prikladnost:
(a)
statističkih zahtjeva za sve državne podsektore;
(b)
oblika i učinkovitosti numeričkih fiskalnih pravila u državama članicama;
(c)
opće razine transparentnosti javnih financija u državama članicama.
3. Komisija ocjenjuje prikladnost Međunarodnih računovodstvenih standarda za javni sektor za države članice do 31. prosinca 2012.
Članak 17.
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 18.
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 8. studenoga 2011.