NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 387/2012
ze dne 19. dubna 2012,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 o Evropském rybářském fondu, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývalá světová finanční krize a nebývalý hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních a hospodářských podmínek v několika členských státech. Zvláště některé členské státy mají závažné obtíže nebo jim takové obtíže hrozí, zejména problémy týkající se jejich hospodářského růstu, finanční stability a zhoršení jejich schodku a zadlužení, což je kromě jiného způsobeno také mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a občany je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by měly být podniknuty další kroky k jeho zmírnění, a to maximálním a optimálním využitím finančních prostředků z Evropského rybářského fondu.
(3)
V souladu s čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle nějž může Unie poskytnout finanční pomoc členskému státu, jemuž z důvodu mimo jiné mimořádných událostí, které nemůže ovlivnit, nastaly obtíže nebo je vážně ohrožen závažnými obtížemi, byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (3) zaveden evropský mechanismus finanční stabilizace s cílem zachovat finanční stabilitu celé Unie.
(4)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (4) a 2011/344/EU (5) poskytla Unie takovou finanční pomoc Irsku a Portugalsku.
(5)
Finanční stabilita Řecka byla postižena vážnými obtížemi již před vstupem nařízení (EU) č. 407/2010 v platnost. Finanční pomoc udělená Řecku proto nemohla vycházet z uvedeného nařízení.
(6)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů pro Řecko, podepsané dne 8. května 2010, vstoupily v platnost dne 11. května 2010. Dohoda mezi věřiteli má být plně platná a účinná po tříleté programové období, dokud budou v rámci dohody o mechanismu úvěrů existovat dlužné částky.
(7)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (6), stanoví, že Rada poskytne vzájemnou pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(8)
Rozhodnutími Rady 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) a 2009/459/ES (9) Unie takovou pomoc poskytla Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku.
(9)
Období, během kterého je Irsku, Maďarsku, Lotyšsku, Portugalsku a Rumunsku finanční pomoc k dispozici, je uvedeno v příslušných rozhodnutích Rady. Období, během kterého byla finanční pomoc k dispozici Maďarsku, skončilo dne 4. listopadu 2010.
(10)
Období, během kterého je finanční pomoc k dispozici Řecku na základě dohody mezi věřiteli a dohody o mechanismu úvěrů, je pro každý členský stát, jenž se na těchto nástrojích podílí, různé.
(11)
Po rozhodnutí Evropské rady ze dne 25. března 2011 podepsali dne 11. července 2011 ministři financí sedmnácti členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability. Po rozhodnutí hlav států a vlád členských států eurozóny ze dnů 21. června a 9. prosince 2011 byla smlouva změněna s cílem zlepšit účinnost mechanismu a podepsána 2. února 2012. Podle této smlouvy převezme Evropský mechanismus stability do roku 2013 úkoly, které v současnosti plní evropský nástroj finanční stability a evropský mechanismus finanční stabilizace. Tento budoucí mechanismus by proto měl být zohledněn již v tomto nařízení.
(12)
Evropská rada v závěrech ze svého zasedání konaného ve dnech 23. a 24. června 2011 uvítala záměr Komise posílit součinnost mezi úvěrovým programem pro Řecko a finančními prostředky Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředky Unie k podpoře růstu a zaměstnanosti, čehož se dosáhne zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst. Evropská rada také uvítala a podpořila přípravu souhrnného programu technické pomoci Řecku, kterou se zabývá Komise společně s členskými státy. Toto nařízení přispívá k tomuto úsilí o posílení součinnosti.
(13)
S cílem usnadnit řízení finančních prostředků Unie, urychlit investice v členských státech a regionech a zvýšit dopad poskytnutých finančních prostředků na hospodářství je nezbytné - v odůvodněných případech, dočasně a aniž by bylo dotčeno programové období 2014 až 2020 - umožnit zvýšení průběžných plateb z Evropského rybářského fondu o částku odpovídající deseti procentním bodům nad platnou míru spolufinancování pro každou prioritní osu pro členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena vážnými problémy a jež požádají o využívání tohoto opatření, což vede k odpovídajícímu snížení příspěvku členského státu. Vzhledem k dočasné povaze uvedeného zvýšení a v zájmu zachování původních měr spolufinancování jakožto referenčního bodu pro výpočet dočasně zvýšených částek by se změny plynoucí z uplatňování mechanismu neměly odrazit ve finančním plánu operačních programů. Mělo by však být možné operační plány aktualizovat s cílem soustředit finanční prostředky na konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost a s cílem přizpůsobit jejich cíle snížení celkových dostupných prostředků.
(14)
Členský stát, který žádá Komisi o využití výjimky podle tohoto nařízení, by měl uvést všechny informace potřebné k tomu, aby Komise mohla na základě údajů o makroekonomické a fiskální situaci členského státu stanovit, že zdroje pro příspěvek členského státu nejsou dostupné. Rovněž by měl prokázat, že zvýšení plateb vyplývající z udělení výjimky je nezbytné pro zachování dalšího provádění operačních programů a že problémy se schopností využívat prostředky přetrvávají i při využití maximálních stropů pro míry spolufinancování stanovených v čl. 53 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 (10).
(15)
Členský stát, který žádá Komisi o využití výjimky podle tohoto nařízení, by měl dále poskytnout odkaz na příslušné rozhodnutí Rady nebo na jiný právní akt, z něhož vyplývá, že má na udělení výjimky nárok. Je nezbytné, aby Komise měla po podání žádosti členského státu dostatek času na ověření správnosti předložených informací a na vznesení případných námitek. V zájmu účinnosti a funkčnosti výjimky by měl platit předpoklad, že pokud Komise nevznese námitku, je tato žádost oprávněná. Pokud Komise námitku vůči žádosti členského státu vznese, měla by o této záležitosti přijmout prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí s uvedením důvodů.
(16)
Pravidla pro výpočet průběžných plateb a vyplacení konečného zůstatku pro operační programy v období, v němž členské státy dostávají finanční podporu Unie pro řešení závažných obtíží postihujících jejich finanční stabilitu, by měla být odpovídajícím způsobem revidována.
(17)
Je nutné zajistit náležité podávání zpráv o využití zvýšených částek poskytnutých členským státům požívajícím dočasné zvýšení průběžných plateb podle tohoto nařízení.
(18)
Po skončení období, během něhož byla k dispozici finanční pomoc, je možné, že bude třeba, aby hodnocení provedená v souladu s čl. 18 odst. 2 nařízení (ES) č. 1198/2006 mimo jiné posoudila, zda snížení vnitrostátního spolufinancování nevedlo k významnému odchýlení od původně stanovených cílů. Taková hodnocení by mohla vést k revizi operačního programu.
(19)
Protože si nebývalá krize, která zasáhla mezinárodní finanční trhy, a nebývalý hospodářský útlum, který vážně poškodil finanční stabilitu několika členských států, vyžadují rychlou reakci s cílem potlačit dopady na celé hospodářství, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost co nejdříve. S ohledem na výjimečné okolnosti v dotčených členských státech by se mělo toto nařízení v závislosti na postavení žádajícího členského státu použít zpětně od rozpočtového roku 2010 nebo ode dne, kdy byla finanční pomoc k dispozici, pro období, během nichž členské státy obdržely finanční pomoc ze strany Unie nebo ostatních členských států eurozóny, jejímž účelem bylo řešit závažné obtíže postihující jejich finanční stabilitu.
(20)
V případech, kdy se předpokládá dočasné zvýšení průběžných plateb, by toto dočasné zvýšení mělo též být posuzováno s ohledem na rozpočtová omezení všech členských států a tato rozpočtová omezení by se měla náležitě projevit v souhrnném rozpočtu Evropské unie. Uplatňování tohoto mechanismu by navíc mělo být časově omezené, neboť jeho hlavním účelem je reagovat na konkrétní aktuální potíže. Mechanismus by proto měl být uplatňován od 1. ledna 2010 a měl by fungovat po omezenou dobu do 31. prosince 2013.
(21)
Nařízení (ES) č. 1198/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1198/2006 se mění takto:
1)
Články 76 a 77 se nahrazují tímto:
„Článek 76
Pravidla pro výpočet průběžných plateb
1. Průběžné platby se vypočítávají tak, že se míra spolufinancování stanovená v platném finančním plánu pro danou prioritu a daný cíl použije na příspěvek z veřejných zdrojů uvedený ve výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle „Konvergence“ nebo cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“.
2. Odchylně od odstavce 1, na zvláštní a řádně odůvodněnou žádost členského státu, se výše průběžné platby vypočte jako částka pomoci Unie, která byla nebo má být vyplacena příjemcům v rámci dané prioritní osy a daného cíle. Tuto částku musí členský stát uvést ve výkazu výdajů.
3. Odchylně od čl. 53 odst. 3 se na žádost členského státu zvyšují průběžné platby o částku odpovídající deseti procentním bodům nad mírou spolufinancování pro každou prioritní osu až do maximální výše 100 %, přičemž toto zvýšení se použije na částku způsobilých veřejných výdajů nově uvedených v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém v průběhu období, v němž členský stát splňuje jednu z těchto podmínek:
a)
členskému státu je dána k dispozici finanční pomoc podle nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (11) nebo mu byla dána k dispozici jinými členskými státy eurozóny před vstupem uvedeného nařízení v platnost;
b)
členskému státu je dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (12);
c)
členskému státu je dána k dispozici finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability, podepsanou dne 2. února 2012.
4. Při výpočtu průběžných plateb poté, co členský stát přestane využívat finanční pomoci Unie uvedené v odstavci 3, nebere Komise v úvahu zvýšené částky vyplacené v souladu s uvedeným odstavcem.
Tyto částky však jsou brány v úvahu pro účely čl. 79 odst. 1.
5. Zvýšené průběžné platby vyplývající z použití odstavce 3 jsou řídicímu orgánu poskytnuty co nejdříve a smějí být využívány pouze k platbám souvisejícím s prováděním operačního programu.
6. V souvislosti s výročními zprávami v souladu s čl. 67 odst. 1 poskytnou členské státy Komisi náležité informace o využití výjimky uvedené v odstavci 3 tohoto článku, jež ukáží, jak zvýšená podpora přispěla v daném členském státě k posílení konkurenceschopnosti, růstu a zaměstnanosti. Komise tyto informace zohlední při vypracovávání výročních zpráv podle čl. 68 odst. 1.
Článek 77
Pravidla pro výpočet plateb zůstatku
1. Platba zůstatku je omezena na nižší z těchto dvou částek:
a)
částka vypočítaná tak, že se míra spolufinancování stanovená v platném finančním plánu pro danou prioritu a daný cíl použije na příspěvek z veřejných zdrojů uvedený v závěrečném výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle „Konvergence“ nebo cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“;
b)
částka pomoci Unie, která byla nebo má být vyplacena příjemcům v rámci každé prioritní osy a každého cíle. Tuto částku musí členský stát uvést v závěrečném výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle.
2. Odchylně od čl. 53 odst. 3 se platby konečného zůstatku na žádost členského státu zvyšují o částku odpovídající deseti procentním bodům nad mírou spolufinancování pro každou prioritní osu až do maximální výše 100 %, přičemž toto zvýšení se použije na částku způsobilých veřejných výdajů nově uvedených v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém v průběhu období, v němž členský stát splňuje jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c).
3. Při výpočtu platby konečného zůstatku poté, co členský stát přestane využívat finanční pomoci Unie uvedené v čl. 76 odst. 3, nebere Komise v úvahu zvýšené částky vyplacené v souladu s uvedeným odstavcem.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 77a
Omezení příspěvku Unie prostřednictvím průběžných plateb a plateb zůstatku
1. Bez ohledu na čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 nesmí být příspěvek Unie prostřednictvím průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než příspěvek z veřejných zdrojů a maximální částka pomoci z fondu pro každou prioritní osu a každý prioritní cíl, jak byly stanoveny v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
2. Výjimku uvedenou v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 Komise uděluje na základě písemné žádosti členského státu, který splňuje jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c). Žádost musí být podána do 17. července 2012 nebo do dvou měsíců ode dne, kdy členský stát splní jednu z podmínek stanovených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c).
3. Ve své žádosti předložené Komisi členský stát odůvodní nezbytnost výjimky podle čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 poskytnutím informací nutných pro ověření toho:
a)
že na základě údajů o makroekonomické a fiskální situaci členského státu nejsou pro jeho příspěvek dostupné žádné zdroje;
b)
že je zvýšení plateb uvedených v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 nezbytné pro zachování dalšího provádění operačních programů;
c)
že problémy přetrvávají, i když se využijí maximální stropy platné pro míru spolufinancování stanovené v čl. 53 odst. 3;
d)
že splňuje jednu z podmínek uvedených v čl. 76 odst. 3 písm. a), b) a c), což je podloženo odkazem na rozhodnutí Rady nebo na jiný právní akt, a rovněž konkrétního data, od kterého byla členskému státu dána k dispozici finanční pomoc.
Komise ověří, zda předložené informace odůvodňují udělení výjimky. Komise vznese veškeré námitky k předloženým informacím do 30 dnů ode dne podání žádosti. Pokud se Komise rozhodne vznést námitku proti žádosti členského státu, přijme o tom prostřednictvím prováděcích aktů příslušné rozhodnutí s uvedením důvodů.
Pokud Komise námitku proti žádosti členského státu nevznese, považuje se tato žádost za odůvodněnou.
4. V žádosti členského státu musí být též podrobně popsáno zamýšlené využití výjimky stanovené v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 a poskytnuty informace o doplňkových opatřeních, jež mají vést k soustředění finančních prostředků na konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost, včetně případné úpravy operačních programů.
5. Výjimka stanovená v čl. 76 odst. 3 a čl. 77 odst. 2 se nevztahuje na výkazy výdajů předložené po 31. prosinci 2013.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
U následujících členských států se však použije se zpětnou působností:
a)
v případě Irska, Řecka a Portugalska s účinkem ode dne, kdy byla těmto členským státům dána k dispozici finanční pomoc v souladu s čl. 76 odst. 3;
b)
v případě Maďarska, Lotyšska a Rumunska s účinkem od 1. ledna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 19. dubna 2012.
32012R0387
L 129/7
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 387/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 19. travnja 2012.
o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 1198/2006 o Europskom fondu za ribarstvo, s obzirom na određene odredbe o financijskom upravljanju određenih država članica u ozbiljnim poteškoćama ili kojima prijete ozbiljne poteškoće u odnosu na njihovu financijsku stabilnost
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon dostave nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
u skladu s redovitim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Besprimjerna globalna financijska i gospodarska kriza ozbiljno je naštetila gospodarskom razvoju i financijskoj stabilnosti te uzrokovala snažno propadanje financijskih i gospodarskih uvjeta u više država članica. Posebno, određene države članice proživljavaju ozbiljne poteškoće ili im prijeti nastajanje takvih poteškoća, prije svega u pogledu gospodarskog rasta i financijske stabilnosti te pogoršanja stanja njihovog deficita i duga, također zbog međunarodnoga gospodarskog i financijskog okruženja.
(2)
Iako su već poduzete važne mjere za susprezanje nepovoljnih učinaka krize, uključujući izmjene zakonskog okvira, utjecaj financijske krize na stvarnu ekonomiju, tržište rada i građane još uvijek je vrlo značajan. Pritisak na nacionalne financijske resurse se povećava i treba poduzeti daljnje korake kako bi se taj pritisak ublažio kroz maksimalno i optimalno korištenje financiranja iz Europskog fonda za ribarstvo.
(3)
U skladu s člankom 122. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije kojim se predviđa mogućnost dodjeljivanja financijske pomoći Unije određenoj državi članici u poteškoćama ili kojoj prijete ozbiljne poteškoće uzrokovane, inter alia, iznimnim okolnostima izvan njezine kontrole, Uredbom Vijeća (EU) br. 407/2010 (3) uspostavlja se Mehanizam za europsku financijsku stabilnost, s ciljem očuvanja financijske stabilnosti Unije.
(4)
Provedbenim odlukama Vijeća 2011/77/EU (4) i 2011/344/EU (5), Irska i Portugal primile su takvu financijsku pomoć Unije.
(5)
Grčka se već nalazila u ozbiljnim poteškoćama s obzirom na svoju financijsku stabilnost prije stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 407/2010. Financijska pomoć Grčkoj nije se stoga mogla temeljiti na toj Uredbi.
(6)
Sporazum o međusobnom kreditiranju i Sporazum o jamstvenom instrumentu za Grčku, potpisani 8. svibnja 2010., stupili su na snagu 11. svibnja 2010. Za Sporazum o međusobnom kreditiranju predviđa se trajanje od tri programske godine, sve dok ima nepodmirenih iznosa u okviru Sporazuma o jamstvenom instrumentu.
(7)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uspostavi instrumenta srednjoročne financijske pomoći platnim bilancama država članica (6) utvrđuje se da Vijeće može dodijeliti uzajamnu pomoć kad je država članica koja nije uvela euro u poteškoćama ili joj prijete ozbiljne poteškoće s obzirom na njezinu platnu bilancu.
(8)
Odlukama Vijeća 2009/102/EZ (7), 2009/290/EZ (8) i 2009/459/EZ (9), Mađarska, Latvija i Rumunjska su primile takvu financijsku pomoć Unije.
(9)
Razdoblje tijekom kojeg je financijska pomoć dostupna Irskoj, Mađarskoj, Latviji, Portugalu i Rumunjskoj utvrđeno je u odgovarajućim odlukama Vijeća. Razdoblje tijekom kojeg je financijska pomoć bila dostupna Mađarskoj isteklo je 4. studenoga 2010.
(10)
Razdoblje tijekom kojeg je Grčkoj dostupna financijska pomoć prema Sporazumu o međusobnom kreditiranju i Sporazumu o jamstvenom instrumentu razlikuje se za svaku državu članicu koja sudjeluje u tim instrumentima.
(11)
Ministri financija 17 država članica europodručja su 11. srpnja 2011., na temelju Odluke Europskog Vijeća od 25. ožujka 2011., potpisali Ugovor o Europskom stabilizacijskom mehanizmu. Na temelju odluka koje su 21. srpnja i 9. prosinca 2011. donijeli šefovi država i vlada država članica europodručja, Ugovor je bio izmijenjen kako bi se poboljšala učinkovitost mehanizma te potpisan 2. veljače 2012. Prema tom Ugovoru, Europski stabilizacijski mehanizam će do 2013. preuzeti zadaće koje trenutačno obavlja Instrument za europsku financijsku stabilnost i Mehanizam za europsku financijsku stabilnost. Taj budući mehanizam stoga već treba uzeti u obzir u ovoj Uredbi.
(12)
U svojim zaključcima od 23. i 24. lipnja 2011. Europsko vijeće pozdravilo je namjeru Komisije za jačanje sinergije između programa zajmova za Grčku i fondova Unije i podržalo nastojanja s obzirom na povećanje kapaciteta Grčke za apsorpciju fondova Unije da bi se potaknuo rast i zapošljavanje usmjeravanjem na poboljšanje konkurentnosti i stvaranje radnih mjesta. Osim toga, pozdravilo je i podržalo pripremu opsežnog programa tehničke pomoći Komisije i država članica Grčkoj. Ovom se Uredbom doprinosi takvim nastojanjima za jačanje sinergije.
(13)
Da bi se olakšalo upravljanje sredstvima Unije, pomoglo ubrzati ulaganja u državama članicama i regijama i povećao učinak financiranja na gospodarstvo, neophodno je u opravdanim slučajevima dopustiti, privremeno i bez dovođenja u pitanje programskog razdoblja od 2014. do 2020., povećanje privremenih plaćanja iz Europskog fonda za ribarstvo za iznos koji odgovara deset postotnih bodova iznad stope sufinanciranja primjenjive na svaku prioritetnu os, za države članice koje se suočavaju s ozbiljnim poteškoćama s obzirom na njihovu financijsku stabilnost i koje su zatražile pomoć u okviru ove mjere, što je dovelo do odgovarajućeg smanjenja nacionalnih doprinosa. Zbog privremene naravi ovog povećanja i radi održavanja početnih stopa sufinanciranja kao referentne točke za izračun privremeno uvećanih iznosa, promjene koje nastaju primjenom mehanizma ne smiju se odražavati na financijski plan uključen u operativne programe. Mora, međutim, postojati mogućnost ažuriranja operativnih programa kako bi se sredstva usmjerila na konkurentnost, rast i stvaranje radnih mjesta, a ciljevi programa uskladili sa smanjenjem ukupnih raspoloživih sredstava.
(14)
Država članica koja Komisiji podnosi zahtjev za odstupanjem na temelju ove Uredbe, treba dostaviti sve informacije potrebne Komisiji da utvrdi, pomoću podataka o makroekonomskom i fiskalnom stanju države članice, da sredstva za nacionalne doprinose nisu raspoloživa. Također bi trebala pokazati da je povećanje u plaćanjima na temelju odstupanja neophodno za očuvanje trajne provedbe operativnih programa i da poteškoće s apsorpcijskim kapacitetima i dalje postoje iako se koriste maksimalne gornje granice primjenjive na stope sufinanciranja utvrđene u članku 53. stavku 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1198/2006. (10)
(15)
Država članica koja Komisiji podnosi zahtjev za odstupanjem na temelju ove Uredbe, također treba navesti uputu na odgovarajuću odluku Vijeća ili neki drugi pravni akt na temelju kojeg ima pravo na odstupanje. Komisija treba imati na raspolaganju odgovarajuće vrijeme, počevši od primitka zahtjeva države članice, tijekom kojeg može provjeriti točnost dostavljenih informacija i uložiti eventualne prigovore. Da bi odstupanje postalo učinkovito i operativno, mora postojati pretpostavka da je takav zahtjev opravdan ako Komisija ne uloži prigovor. Ako Komisija prigovori na zahtjev države članice, treba o tome, putem provedbenih akata, donijeti odluku i navesti razloge.
(16)
Pravila o izračunavanju privremenih plaćanja i konačnih isplata za operativne programe tijekom razdoblja u kojem države članice primaju financijsku pomoć Unije za rješavanje ozbiljnih poteškoća s obzirom na svoju financijsku stabilnost trebala bi se revidirati na odgovarajući način.
(17)
Nužno je osigurati odgovarajuće izvješćivanje o korištenju uvećanih iznosa dostupnih državama članicama koje koriste privremeno povećanje privremenih plaćanja na temelju ove Uredbe.
(18)
Nakon završetka razdoblja tijekom kojeg je bila dostupna financijska pomoć, evaluacije izvršene u skladu s člankom 18. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1198/2006 trebale bi procijeniti, inter alia, uzrokuje li smanjenje nacionalnog sufinanciranja značajno odstupanje od prvotno utvrđenih ciljeva. Takve bi evaluacije mogle dovesti do revizije operativnog programa.
(19)
Budući da besprimjerna kriza koja utječe na međunarodna financijska tržišta i slabljenje gospodarstva, koji su ozbiljno naštetili financijskoj stabilnosti nekoliko država članica, zahtijevaju brzo djelovanje da bi se usporilo djelovanje na cjelokupno gospodarstvo, ova Uredba trebala bi stupiti na snagu što je prije moguće. Uzimajući u obzir iznimne okolnosti u kojima se nalaze dotične države članice, trebala bi se primijeniti retroaktivno, počevši od proračunske godine 2010. ili od datuma od kojeg je financijska pomoć bila dostupna, ovisno o statusu države članice koja podnosi zahtjev, za razdoblja tijekom kojih su države članice primale pomoć Unije ili drugih država članica europodručja da bi se ublažile ozbiljne poteškoće vezane uz njihovu financijsku stabilnost.
(20)
Kad je predviđeno privremeno povećanje privremenih plaćanja, navedeno privremeno povećanje treba također razmotriti u kontekstu proračunskih ograničavanja s kojima su suočene sve države članice i ta proračunska ograničavanja trebaju se prikladno odražavati na opći proračun Europske unije. Uz to, budući da je osnovni cilj mehanizma ublažiti posebne aktualne poteškoće, njegova se primjena mora s vremenom ograničiti. Mehanizam se stoga treba početi primjenjivati 1. siječnja 2010. i treba djelovati u ograničenom razdoblju, do 31. prosinca 2013.
(21)
Uredbu (EZ) br. 1198/2006 trebalo bi se stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 1198/2006 mijenja se kako slijedi:
(1)
Članci 76. i 77. zamjenjuju se sljedećim:
„Članak 76.
Pravila za izračun privremenih plaćanja
1. Privremena plaćanja se izračunavaju primjenom - za javni doprinos prijavljen u izjavi o izdacima koju je ovjerilo tijelo nadležno za ovjeravanje, u okviru svake prioritetne osi i svakog konvergentnog/nekonvergentnog cilja - stope sufinanciranja utvrđene na temelju tekućeg financijskog plana za tu prioritetnu os i taj cilj.
2. Odstupajući od stavka 1., kao odgovor na poseban i pravilno utemeljen zahtjev države članice, privremeno plaćanje se izračunava kao iznos pomoći Unije isplaćen ili koji treba biti isplaćen korisnicima s obzirom na prioritetnu os i cilj. Država članica mora navesti ovaj iznos u izjavi o izdacima.
3. Odstupajući od članka 53. stavka 3., na zahtjev države članice, privremena plaćanja se uvećavaju za iznos koji odgovara 10 postotnih bodova iznad stope sufinanciranja primjenjive na svaku prioritetnu os, do maksimalno 100 %, koji se primjenjuje na iznos prihvatljivih javnih izdataka iznova podnesen u svakoj ovjerenoj izjavi o izdacima podnesenoj tijekom razdoblja u kojem država članica zadovolji jedan od sljedećih uvjeta:
(a)
financijska pomoć dostupna je u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 407/2010 od 11. svibnja 2010. o Europskom financijskom stabilizacijskom mehanizmu (11) ili je financijska pomoć dostupna preko drugih država članica europodručja prije stupanja na snagu te Uredbe;
(b)
srednjoročna financijska pomoć dostupna je u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uvođenju instrumenta kojim se osigurava srednjoročna financijska pomoć za platne bilance država članica (12);
(c)
financijska pomoć dostupna je u skladu s Ugovorom o Europskom stabilizacijskom mehanizmu potpisanom 2. veljače 2012.
4. Za potrebe izračunavanja privremenih plaćanja nakon što država članica prestane koristiti financijsku pomoć Unije iz stavka 3., Komisija ne uzima u obzir uvećane iznose plaćene u skladu s tim stavkom.
Međutim, ti iznosi uzimaju se u obzir za potrebe članka 79. stavka 1.
5. Uvećana privremena plaćanja, koja su posljedica primjene stavka 3., upravljačkom tijelu dostupna su što je prije moguće i koriste se samo za obavljanje plaćanja u provedbi operativnog programa.
6. U kontekstu godišnjeg izvješćivanja u skladu s člankom 67. stavkom 1., države članice Komisiji podnose odgovarajuće informacije o korištenju odstupanja iz stavka 3. ovog članka, prikazujući kako su uvećani iznosi potpore doprinijeli promicanju konkurentnosti, rastu i zapošljavanju u dotičnoj državi članici. Komisija ove informacije uzima u obzir u pripremi godišnjeg izvješćivanja predviđenog člankom 68. stavkom 1.
Članak 77.
Pravila za izračun konačnih isplata
1. Konačne se isplate ograničavaju na jedan od sljedeća dva iznosa, ovisno o tome koji je manji:
(a)
iznos izračunan primjenom za javni doprinos prijavljen u završnoj izjavi o izdacima, koju je ovjerilo tijelo nadležno za ovjeravanje, u okviru svake prioritetne osi i svakog konvergentnog/nekonvergentnog cilja, stope sufinanciranja utvrđene na temelju tekućeg financijskog plana za tu prioritetnu os i taj cilj;
(b)
iznos pomoći Unije isplaćen ili koji treba biti isplaćen korisnicima s obzirom na svaku prioritetnu os i svaki cilj. Država članica mora navesti ovaj iznos u završnoj izjavi o izdacima koju ovjerava tijelo nadležno za ovjeravanje s obzirom na svaku prioritetnu os i za svaki cilj.
2. Odstupajući od članka 53. stavka 3., na zahtjev države članice, konačne isplate se uvećavaju za iznos koji odgovara 10 postotnih bodova iznad stope sufinanciranja primjenjive na svaku prioritetnu os, do maksimalno 100 %, koji se primjenjuje na iznos prihvatljivih javnih izdataka iznova podnesen u svakoj ovjerenoj izjavi o izdacima podnesenoj tijekom razdoblja u kojem država članica zadovolji jedan od uvjeta utvrđenih u članku 76. stavku 3. točkama (a), (b) i (c).
3. Za potrebe izračuna konačne isplate nakon što država članica prestane koristiti financijsku pomoć Unije iz članka 76. stavka 3., Komisija ne uzima u obzir uvećane iznose plaćene u skladu s tim stavkom.”;
(11) SL L 118, 12.5.2010., str. 1." 						
(12) SL L 53, 23.2.2002., str. 1." 						
(2)
umeće se sljedeći članak:
„Članak 77.a
Ograničenje doprinosa Unije u obliku privremenih plaćanja i konačnih isplata
1. Neovisno o članku 76. stavku 3. i članku 77. stavku 2., doprinos Unije putem privremenih plaćanja i konačnih isplata ne smije biti viši od javnog doprinosa i maksimalnog iznosa pomoći iz EFR-a za svaku prioritetnu os i cilj, kako je utvrđeno u odluci Komisije o odobrenju operativnog programa.
2. Odstupanje iz članka 76. stavka 3. i članka 77. stavka 2. odobrava Komisija po pisanom zahtjevu države članice koja zadovoljava jedan od uvjeta utvrđen u članku 76. stavku 3. točkama (a), (b) i (c). Taj se zahtjev dostavlja do 17. srpnja 2012. ili u roku od dva mjeseca od datuma kad država članica zadovolji jedan od uvjeta utvrđen u članku 76. stavku 3. točkama (a), (b) i (c).
3. U svojem zahtjevu dostavljenom Komisiji, država članica opravdava potrebu za odstupanjem iz članka 76. stavka 3. i članka 77. stavka 2. podnošenjem informacija potrebnih za utvrđivanje:
(a)
pomoću podataka o svojem makroekonomskom i fiskalnom stanju, nemogućnosti osiguravanja nacionalnih doprinosa;
(b)
da je povećanje plaćanja iz članka 76. stavka 3. i članka 77. stavka 2. neophodno za očuvanje trajne provedbe operativnih programa;
(c)
da se poteškoće nastavljaju čak i ako se koriste maksimalne gornje granice primjenjive na stope sufinanciranja iz članka 53. stavka 3.;
(d)
da zadovoljava jedan od uvjeta iz članka 76. stavka 3. točaka (a), (b) i (c) osiguravanjem upute na odluku Vijeća ili neki drugi pravni akt, kao i konkretni datum od kojeg je državi članici bila dostupna financijska pomoć.
Komisija provjerava opravdavaju li dostavljene informacije odobrenje odstupanja. Komisija ulaže eventualne prigovore u vezi s tim informacijama u roku od 30 dana od datuma podnošenja zahtjeva. Ako Komisija odluči prigovoriti na zahtjev države članice, treba o tome, putem provedbenih akata, donijeti odluku i navesti razloge.
Ako Komisija ne uloži prigovor na zahtjev države članice, taj se zahtjev smatra opravdanim.
4. Zahtjev države članice također iscrpno opisuje plan korištenja odstupanja navedenog u članku 76. stavku 3. i članku 77. stavku 2. te daje informacije o komplementarnim mjerama predviđenima da bi se fondovi usmjerili na konkurentnost, rast i stvaranje radnih mjesta, uključujući, prema potrebi, modifikaciju operativnih programa.
5. Odstupanje navedeno u članku 76. stavku 3. i članku 77. stavku 2. ne primjenjuje se na izjave o izdacima podnesene nakon 31. prosinca 2013.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Međutim, primjenjuje se retroaktivno na sljedeće države članice:
(a)
u slučaju Irske, Grčke i Portugala, s učinkom od datuma od kojeg je financijska pomoć bila dostupna onim državama članicama u skladu s člankom 76. stavkom 3.;
(b)
u slučaju Mađarske, Latvije i Rumunjske, s učinkom od 1. siječnja 2010.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 19. travnja 2012.