NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 371/2010
ze dne 16. dubna 2010,
kterým se nahrazují přílohy V, X, XV a XVI směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (1), a zejména na čl. 41 odst. 6, čl. 11 odst. 5 a čl. 39 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2007/46/ES stanoví harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro všechna nová vozidla, systémy, konstrukční části a samostatné technické celky. Tento rámec zahrnuje zejména popis postupů, které je třeba dodržet při schvalování typu, včetně praktických opatření, jež je třeba učinit, aby byla zajištěna výroba vozidel v souladu s jejich schvalovací dokumentací a také s ustanoveními, která popisují, jakým způsobem musí být zkoušky provedeny, aby bylo uděleno schválení typu.
(2)
Při zkoumání nejdůležitějších oblastí politiky, jež mají dopad na konkurenceschopnost evropského automobilového průmyslu, se skupina na vysoké úrovni CARS 21, kterou zřídila Komise v roce 2005 s cílem nastínit cestu k udržitelnému rozvoji konkurenceschopného evropského automobilového průmyslu, shodla na řadě doporučení, která mají za cíl zvýšit konkurenceschopnost tohoto průmyslového odvětví v celosvětovém měřítku a podpořit zaměstnanost a zároveň umožnit další pokrok v oblasti bezpečnosti a životního prostředí. V oblasti zjednodušování skupina doporučila, aby měl výrobce možnost sám provádět zkoušky potřebné ke schválení, k čemuž by musel být určen jako technická zkušebna (dále jen „vlastní zkoušení“). Doporučila rovněž možnost využití počítačových simulací namísto provádění praktických zkoušek (dále jen „zkoušení se simulací“).
(3)
Jeden z hlavních charakteristických rysů systému schvalování typu spočívá v tom, že mezi schvalovacím orgánem a technickými zkušebnami jím určenými je nezbytná vysoká míra důvěry. Je proto důležité, aby byla zajištěna transparentnost a srozumitelnost dokumentů, které si technické zkušebny a schvalovací orgán vyměňují. Z toho důvodu by měl být v příloze V směrnice 2007/46/ES, jež se týká postupů, které je třeba dodržet při schvalování typu, jasně specifikován formát zkušebních protokolů, stejně jako informace, které je v nich třeba uvést.
(4)
Nezbytnou součástí systému schvalování typu je ověřování shody vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků v průběhu celého výrobního procesu. Jeden ze způsobů ověření shody výroby spočívá v tom, že se na vozidlech, konstrukčních částech nebo samostatných technických celcích odebraných z výroby provedou praktické zkoušky, aby bylo zajištěno, že i nadále splňují technické požadavky. I v případě, že pro účely schválení typu byly použity zkušební metody se simulací, by mělo být vyjasněno, že pokud orgán vybírá náhodný vzorek, smí být provedeny pouze praktické zkoušky.
(5)
Zkoušky požadované pro udělení schválení typu provádí technické zkušebny, které byly řádně určeny schvalovacími orgány členských států na základě posouzení jejich kvalifikace a způsobilosti podle příslušných mezinárodních norem. Tyto normy obsahují požadavky, jež jsou nezbytné pro to, aby mohl být výrobce nebo subdodavatel jednající jeho jménem určen schvalovacím orgánem jako technická zkušebna ve smyslu směrnice 2007/46/ES. Je však důležité stanovit povinnosti výrobce, aby se zejména v případě, kdy zkoušky provádí subdodavatel, předešlo možnému střetu zájmů.
(6)
Seznam regulačních aktů, pro něž může být výrobce určen jako technická zkušebna, je uveden v příloze XV směrnice 2007/46/ES. Aby byl tento seznam v souladu s doporučeními skupiny na vysoké úrovni CARS 21, je třeba jej změnit.
(7)
Postupy využívající podpory počítače, zejména projektování pomocí počítače (Computer Aided Design), nacházejí široké uplatnění v rámci celého konstrukčního procesu - od koncepčního návrhu a nákresu konstrukčních částí a zařízení, přes výpočet pevnosti a dynamickou analýzu montážních sestav až po definici výrobních metod. Software, který je k dispozici, umožňuje využití zkušebních metod se simulací, které jsou na těchto postupech založeny a jejichž zavedení označila skupina na vysoké úrovni CARS 21 za způsob, jak mohou výrobci snížit náklady tím, že jim odpadne povinnost konstruovat prototypy pro účely schválení typu. Aby byla doporučení skupiny uskutečněna, je třeba sestavit seznam regulačních aktů, pro něž je přípustné zkoušení se simulací.
(8)
Zkušební metoda se simulací by měla poskytovat stejně spolehlivé výsledky jako praktická zkouška. Proto je vhodné stanovit příslušné podmínky, které zajistí, že bude provedeno řádné ověření matematického modelu.
(9)
Aby bylo zajištěno řádné fungování systému schvalování typu, je vhodné přílohy směrnice 2007/46/ES aktualizovat, aby odpovídaly vývoji vědeckých a technických poznatků. Jelikož ustanovení uvedených příloh jsou dostatečně podrobná a není třeba dalších prováděcích opatření ze strany členských států, je vhodné je změnit nařízením v souladu s čl. 39 odst. 8 směrnice 2007/46/ES.
(10)
Přílohy V, X, XV a XVI směrnice 2007/46/ES by měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Technického výboru - motorová vozidla,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Směrnice 2007/46/ES se mění takto:
1.
Příloha V se nahrazuje zněním obsaženým v příloze I tohoto nařízení.
2.
Příloha X se nahrazuje zněním obsaženým v příloze II tohoto nařízení.
3.
Příloha XV se nahrazuje zněním obsaženým v příloze III tohoto nařízení.
4.
Příloha XVI se nahrazuje zněním obsaženým v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátý den po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 29. dubna 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. dubna 2010.
32010R0371
L 110/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
16.04.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 371/2010
od 16. travnja 2010.
o zamjeni priloga V., X., XV. i XVI. Direktivi 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva)
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2007/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. rujna 2007. o uspostavi okvira za homologaciju motornih vozila i njihovih prikolica te sustava, sastavnih dijelova i zasebnih tehničkih jedinica namijenjenih za takva vozila (Okvirna direktiva) (1), a posebno njezin članak 41. stavak 6., članak 11. stavak 5. i članak 39. stavak 2.,
budući da:
(1)
Direktiva 2007/46/EZ uspostavlja usklađeni okvir koji sadrži administrativne odredbe i opće tehničke zahtjeve za nova vozila, sustave i zasebne tehničke jedinice. Posebno uključuje opis postupaka koji se moraju slijediti za homologaciju uključujući praktične mjere koje treba poduzeti da bi se osiguralo da su vozila proizvedena u skladu sa svojom homologacijskom dokumentacijom kao i odredbe o tome kako se ispitivanja moraju provoditi da bi se dodijelila homologacija.
(2)
Pri razmatranju glavnih područja politike koja utječu na konkurentnost europske automobilske industrije, skupina visoke razine CARS 21, koji je Komisija ustanovila 2005. da zacrta put za održivi razvoj konkurentne europske automobilske industrije, donijela je više preporuka s ciljem za povećanja globalne konkurentnosti industrije i zaposlenosti, uz održavanje daljnjeg napretka u području sigurnosti i utjecaja na okoliš. U odnosu na pojednostavnjenje, skupina je preporučila uvođenje mogućnosti da proizvođač sam izvodi ispitivanja koja se zahtijevaju za homologaciju, što iziskuje njegovo određenje kao tehnička služba (u daljnjemu tekstu: „samoispitivanje”). Skupina je predložila također mogućnost uporabe računalnih simulacija umjesto izvođenja fizičkih ispitivanja (u daljnjemu tekstu: „virtualno ispitivanje”).
(3)
Jedna od glavnih značajki sustava homologacije tipa je visoki stupanj povjerenja koje mora postojati između tijela za homologaciju i tehničkih službi koje je ono imenovalo. Zato je važno da dokumenti koje razmjenjuju tehničke službe i tijelo za homologaciju osiguravaju transparentnost i jasnoću. To predstavlja razlog zbog čega oblik izvještaja o ispitivanju i podataka koje on mora sadržavati moraju biti jasno propisani u Prilogu V. Direktivi 2007/46/EZ o postupcima koji se primjenjuju u odnosu na homologaciju tipa.
(4)
Provjera sukladnosti vozila, sastavnih dijelova ili zasebnih tehničkih jedinica tijekom cijelog proizvodnog postupka bitni je mehanizam sustava homologacije. Jedan od načina provjere sukladnosti proizvodnje je izvođenje fizičkih ispitivanja na vozilima, sastavnim dijelovima ili zasebnim tehničkim jedinicama koji se uzimaju iz proizvodnje, kako bi se osiguralo trajno zadovoljavanje tehničkih zahtjeva. Iako su virtualne ispitne metode bile upotrijebljene za potrebe homologacije, trebalo bi pojasniti da se samo fizička ispitivanja mogu provesti kada nadležno tijelo odabere uzorke nasumce.
(5)
Ispitivanja koja su potrebna za dodjeljivanje homologacije provode tehničke službe koje su tijela za homologaciju država članica prijavila nakon ocjene njihove stručnosti i osposobljenosti prema odgovarajućim međunarodnim normama. Te norme sadrže potrebne zahtjeve koji omogućuju da se proizvođač ili podugovaratelj koji djeluje u njegovo ime imenuje za tehničku službu u smislu Direktive 2007/46/EZ. Važno je međutim istaknuti da je na proizvođačima odgovornost da se spriječi mogući sukob interesa, posebno kad ispitivanja provodi podugovaratelj.
(6)
Popis regulatornih akata za koje je proizvođač može biti imenovan za tehničku službu uključen je u Prilog XV. Direktivi 2007/46/EZ. Za usklađivanje s preporukama skupine na visokoj razini CARS 21 potrebno je izmijeniti taj popis.
(7)
Računalno potpomognute tehnike, posebno konstruiranje pomoću računala (CAD -Computer-Aided-Design), široko se upotrebljavaju u cjelokupnom tehničkom postupku od konceptualnog rješenja i rasporeda sastavnih dijelova i opreme, preko analize čvrstoće i dinamike sklopova do definicije proizvodnih postupaka. Raspoloživo programsko rješenje omogućava uporabu virtualnih ispitnih metoda koje se zasnivaju na onim tehnikama čije je uvođenje skupina visoke razine CARS 21 prepoznala kao način za sniženje troškova proizvođačima uklanjanjem obveze izrade prototipova za potrebe homologacije. Za usklađivanje s preporukama Skupine potrebno je napraviti popis regulatornih akata za koje je virtualno ispitivanje dopušteno.
(8)
Virtualna ispitna metoda mora osigurati istu razinu povjerenja u rezultate kao i fizičko ispitivanje. Zato je primjereno utvrditi odgovarajuće uvjete da se provede ispravna validacija matematičkih modela.
(9)
Za osiguravanje ispravnog djelovanja homologacijskog sustava primjereno je ažurirati priloge Direktivi 2007/46/EZ kako bi ih se prilagodilo razvoju znanstvenog i tehničkog znanja. S obzirom na to da su odredbe tih priloga dovoljno detaljne te za prenošenje nisu potrebna daljnje mjere država članica, prikladno ih je zato zamijeniti uredbom u skladu s člankom 39. stavkom 8. Direktive 2007/46/EZ.
(10)
U skladu s time priloge V., X., XV. i XVI. Direktivi 2007/46/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti.
(11)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Tehničkog odbora - Motorna vozila,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Direktiva 2007/46/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
Prilog V. zamijenjen je tekstom iz Priloga I. ovoj Uredbi.
2.
Prilog X. zamijenjen je tekstom iz Priloga II. ovoj Uredbi.
3.
Prilog XV. zamijenjen je tekstom iz Priloga III. ovoj Uredbi.
4.
Prilog XVI. zamijenjen je tekstom iz Priloga IV. ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ona se primjenjuje od 29. travnja 2010.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. travnja 2010.