PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1206/2011
ze dne 22. listopadu 2011,
kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (1), a zejména na čl. 3 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise v souladu s čl. 8 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (2) pověřila Eurocontrol vypracováním požadavků na výkonnost a interoperabilitu přehledových systémů v rámci Evropské sítě uspořádání letového provozu (EATMN). Toto nařízení vychází z výsledné zprávy o pověření ze dne 9. července 2010.
(2)
Dříve než jsou letadlu poskytnuty letové provozní služby pomocí přehledového systému, měla by být stanovena individuální identifikace letadla v souladu s postupy Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO).
(3)
Plynulost provozu závisí na jednoznačné a nepřetržité identifikaci jednotlivých letadel provozovaných v rámci všeobecného letového provozu podle pravidel pro let podle přístrojů v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(4)
Současná metoda stanovení individuální identifikace letadla používá individuální kódy odpovídačů sekundárního přehledového radaru (kódy SSR) přidělované v souladu s postupy ICAO a evropským oblastním navigačním plánem.
(5)
Nárůst provozu za poslední desetiletí vyústil v běžný nedostatek dostupných individuálních kódů SSR k uspokojení poptávky v dopravních špičkách, takže individuální identifikaci letadla v evropském vzdušném prostoru nelze v současné době zaručit.
(6)
S cílem snížit celkovou poptávku po přidělení individuálních kódů SSR pro zajištění individuální identifikace letadla by měla být zpočátku harmonizovaným způsobem zavedena provozní možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem ve vymezené části vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(7)
S cílem optimalizovat dostupnost individuálních kódů SSR by měly být poskytovateli letových navigačních služeb, kteří nebudou mít možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem, zavedeny vylepšené a harmonizované možnosti automatického přidělování kódů SSR letadlům.
(8)
S cílem překonat potřebu individuálních kódů SSR pro identifikaci všeobecného letového provozu uskutečňovaného podle pravidel pro let podle přístrojů by měla být možnost využít funkci identifikace letadla sestupným spojem zavedena v rámci celého vzdušného prostoru jednotného evropského nebe.
(9)
Snížení požadavku na přidělování individuálních kódů SSR při používání funkce identifikace letadla sestupným spojem může být nejlépe dosaženo integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu, který označí ty lety, jež jsou způsobilé pro přidělení schváleného kódu viditelnosti, a na tom, že poskytovatelé letových navigačních služeb schválený kód viditelnosti těmto způsobilým letům přidělí, když je identifikace pomocí funkce identifikace letadla sestupným spojem úspěšná.
(10)
Funkce identifikace letadla sestupným spojem může být pro dosažení individuální identifikace letadla použita pouze tehdy, jestliže poskytovatelé letových navigačních služeb zavedou vhodné přehledové snímače, systém zpracování a šíření přehledových dat, systém zpracování letových údajů, komunikaci vzduch-země a země-země, obrazovky řídících letového provozu, a stanovit postupy a výcvik zaměstnanců.
(11)
Rozsah, v jakém poskytovatelé letových navigačních služeb mohou funkci identifikace letadla sestupným spojem skutečně využít s cílem snížit požadavek na přidělování individuálních kódů SSR, závisí na úrovni vybavenosti letadel funkcí identifikace letadla sestupným spojem, na míře, v níž jsou tratě těchto letadel pokryty sousedními systémy, které tuto možnost poskytují, a na zastřešujícím požadavku zajistit účinný a bezpečný provoz.
(12)
Řídícím letového provozu by měla být poskytnuta funkce upozornění na neúmyslné přidělení kódu SSR více než jednomu letadlu, aby se zabránilo možnosti chybné identifikace letadla.
(13)
Jednotné použití specifických postupů v rámci vzdušného prostoru jednotného evropského nebe je zásadní pro dosažení interoperability a plynulosti letového provozu.
(14)
Všechny změny zařízení a služeb uskutečněné v důsledku provádění tohoto nařízení by měly členské státy zohlednit v rámci evropského oblastního navigačního plánu ICAO prostřednictvím běžného postupu podávání pozměňovacích návrhů.
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na vojenské činnosti a výcvik podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
(16)
V zájmu zachování nebo zvýšení stávající úrovně bezpečnosti provozu by se mělo od členských států požadovat zajištění toho, aby dotčené strany provedly posouzení bezpečnosti včetně identifikace nebezpečí, posouzení rizik a postupů k jejich zmírnění. Harmonizované provádění těchto postupů u systémů, na které se vztahuje toto nařízení, si vyžaduje, aby specifické požadavky na bezpečnost byly stanoveny pro všechny požadavky na interoperabilitu a výkonnost.
(17)
Podle nařízení (ES) č. 552/2004 by prováděcí pravidla pro interoperabilitu měla popisovat jednotlivé postupy při posouzení shody, které se mají použít pro posouzení shody složek nebo vhodnosti složek k používání, jakož i ověření systémů.
(18)
V případě letových provozních služeb poskytovaných především letadlům provozovaným v rámci všeobecného letového provozu pod vojenským dohledem by dodržování tohoto nařízení mohla bránit omezení spojená se zadáváním zakázek.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro jednotné nebe,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na systémy, které přispívají k poskytování přehledových informací, jejich složky a śouvisející postupy v zájmu zajištění jednoznačné a nepřetržité individuální identifikace letadla v rámci EATMN.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na řetězec v rámci přehledu, který sestává:
a)
z palubních složek přehledových systémů a jejich souvisejících postupů;
b)
z pozemních přehledových systémů, jejich složek a souvisejících postupů;
c)
ze systémů a postupů pro letové provozní služby, zejména systémů zpracování letových údajů, systémů zpracování přehledových dat a systémů rozhraní člověk-stroj;
d)
ze systémů komunikace země-země a vzduch-země, jejich složek a souvisejících postupů používaných pro šíření přehledových dat.
2. Toto nařízení se vztahuje na všechny lety provozované v rámci všeobecného letového provozu v souladu s pravidly pro let podle přístrojů v rámci vzdušného prostoru vymezeného v čl. 1 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 (3).
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 549/2004.
Použijí se rovněž tyto definice:
1)
„identifikací letadla“ se rozumí skupina písmen, číslic nebo jejich kombinace, která je buď totožná s volací značkou letadla nebo je kódovaným ekvivalentem volací značky letadla, jež se má používat v komunikaci vzduch-země, a která se používá k identifikaci letadla v komunikaci země-země v rámci letových provozních služeb;
2)
„kódem SSR“ se rozumí jeden z 4 096 identifikačních kódů sekundárního přehledového radaru, které mohou být vysílány palubními složkami přehledových systémů;
3)
„individuálním kódem SSR“ se rozumí čtyřmístný identifikační kód sekundárního přehledového radaru s posledními číslicemi jinými než „00“;
4)
„identifikací letadla sestupným spojem“ se rozumí identifikace letadla vysílaná palubními složkami přehledových systémů prostřednictvím přehledového systému vzduch-země;
5)
„kódem viditelnosti “ se rozumí individuální kód SSR určený pro zvláštní účely;
6)
„přeletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;
7)
„příletem“ se rozumí let, který vstoupí do vymezeného vzdušného prostoru z přilehlého prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a přistane v místě určení v rámci vymezeného vzdušného prostoru;
8)
„odletem“ se rozumí let, který má původ na letišti v rámci vymezeného vzdušného prostoru, načež pokračuje přes vymezený vzdušný prostor a buď přistane na letišti ve vymezeném vzdušném prostoru, nebo vystoupí z vymezeného vzdušného prostoru do vnějšího přilehlého prostoru;
9)
„provozovatelem“ se rozumí osoba, organizace nebo podnik zabývající se provozováním letadel nebo nabízející provozování letadel;
10)
„seznamem přidělených kódů“ se rozumí dokument podávající celkový přehled o rozdělení kódů SSR členským státům a stanovištím služeb letového provozu (ATS), jenž byl schválen členskými státy a zveřejněn v evropském oblastním navigačním plánu ICAO;
11)
„řetězcem v rámci kooperativního přehledu“ se rozumí řetězec v rámci přehledu, který k určení položek přehledových dat vyžaduje jak pozemní, tak palubní složky;
12)
"integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu" se rozumí systém v rámci evropské sítě uspořádání letového provozu, jehož prostřednictvím se centralizovaná služba zpracování a distribuce letového plánu zabývající se přijímáním, potvrzováním a distribucí letových plánů poskytuje v rámci vzdušného prostoru, na nějž se vztahuje toto nařízení.
Článek 4
Požadavky na výkonnost
1. Členské státy odpovědné za poskytování letových provozních služeb ve vzdušném prostoru vymezeném v příloze I zajistí, aby byla zavedena možnost stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem u:
a)
nejméně 50 % všech přeletů vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států a
b)
nejméně 50 % celkového kombinovaného počtu všech příletů a odletů v rámci vymezeného vzdušného prostoru jednotlivých členských států.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby řetězec v rámci kooperativního přehledu disponoval funkcí umožňující stanovit individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem nejpozději do 2. ledna 2020.
3. Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí identifikace letadla sestupným spojem zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze II.
4. Poskytovatelé letových navigačních služeb stanovující individuální identifikaci letadla pomocí individuálních kódů SSR mimo vzdušný prostor vymezený v příloze I zajistí, aby postupovali v souladu s požadavky stanovenými v příloze III.
5. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby:
a)
byly zavedeny systémy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) jako systémy nezbytné na podporu požadavků stanovených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku;
b)
byly zavedeny systémy nebo postupy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nezbytné k tomu, aby řídící letového provozu informovaly, pokud dojde k neúmyslnému dvojímu přidělení kódu SSR.
6. Členské státy přijmou zajistí:
a)
aby centralizované službě zpracování a distribuce letového plánu uvedené v bodě 1 přílohy II byly ohlášeny části vzdušného prostoru na podporu požadavků odstavců 1 a 2 tohoto článku a písmene b) tohoto odstavce;
b)
aby byly integrovaným systémem počátečního zpracování letového plánu sděleny všem dotčeným poskytovatelům letových navigačních služeb ty lety, které jsou způsobilé pro využití kódu viditelnosti uvedeného v písmenu c);
c)
aby se všechny členské státy v koordinaci s evropskými třetími zeměmi dohodly na přidělení jediného kódu viditelnosti výhradně těm letadlům, u nichž je individuální identifikace letadla stanovena pomocí identifikace letadla sestupným spojem.
Článek 5
Požadavky na bezpečnost
1. Členské státy zajistí, aby jakýmkoli změnám stávajících systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) nebo zavedení nových systémů předcházelo posouzení bezpečnosti, včetně identifikace nebezpečí a posouzení a zmírnění rizik, provedené dotčenými stranami.
2. Během posouzení uvedeného v odstavci 1 se zohlední alespoň požadavky stanovené v příloze IV.
Článek 6
Shoda složek nebo vhodnost složek k používání
Před vydáním prohlášení ES o shodě nebo vhodnosti k používání podle článku 5 nařízení (ES) č. 552/2004 posoudí výrobci složek systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 tohoto nařízení nebo jejich zplnomocnění zástupci usazení v Unii shodu těchto složek nebo vhodnost těchto složek k používání v souladu s požadavky stanovenými v příloze V.
Za přijatelné postupy pro posouzení shody složek se však považují rovněž jiné procesy certifikace, které jsou v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (4), pokud zahrnují prokázání souladu s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
Článek 7
Ověření systémů
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří mohou prokázat nebo kteří prokázali, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, provedou ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d) v souladu s požadavky stanovenými v části A přílohy VII.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb, kteří nemohou prokázat, že splňují podmínky stanovené v příloze VI, uzavřou subdodavatelskou smlouvu s oznámeným subjektem o ověření systémů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), c) a d). Toto ověření se provede v souladu s požadavky stanovenými v části B přílohy VII.
3. Za přijatelné postupy pro ověření systémů se považují certifikační procesy v souladu s nařízením (ES) č. 216/2008, pokud zahrnují prokázání shody s platnými požadavky na výkonnost a bezpečnost stanovenými v tomto nařízení.
Článek 8
Dodatečné požadavky pro poskytovatele letových navigačních služeb
1. Poskytovatelé letových navigačních služeb zajistí, aby všichni dotčení zaměstnanci byli řádně informováni o požadavcích stanovených v tomto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce.
2. Poskytovatelé letových navigačních služeb:
a)
vypracují a udržují provozní příručky obsahující pokyny a informace nezbytné k tomu, aby všichni příslušní zaměstnanci mohli používat toto nařízení;
b)
zajistí, aby příručky uvedené v písmenu a) byly dostupné a aktualizované a aby jejich aktualizace a distribuce podléhala odpovídajícímu řízení jakosti a uspořádání dokumentace;
c)
zajistí, aby pracovní metody a provozní postupy byly v souladu s tímto nařízením.
Článek 9
Dodatečné požadavky pro provozovatele
1. Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby zaměstnanci provozující a udržující přehledové vybavení byli informováni o příslušných ustanoveních tohoto nařízení a absolvovali dostatečný výcvik pro výkon své pracovní funkce a aby pokyny k používání tohoto vybavení byly k dispozici v pilotní kabině.
2. Provozovatelé přijmou nezbytná opatření pro zajištění toho, aby byla v případě, že si to vyžádají provozní podmínky podle čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2, zajištěna identifikace letadla sestupným spojem.
3. Provozovatelé zajistí, aby stanovení identifikace letadla sestupným spojem uvedené v odstavci 4 bylo v souladu s položkou 7 „identifikace letadla“ letového plánu uvedeného v bodu 2 přílohy nařízení Komise (ES) č. 1033/2006 (5).
4. Provozovatelé letadel, která mohou měnit identifikaci letadla sestupným spojem uvedenou v odstavci 2 za letu, zajistí, aby ke změně identifikace letadla sestupným spojem došlo během letu pouze za předpokladu, že o to požádá poskytovatel letových navigačních služeb.
Článek 10
Dodatečné požadavky pro členské státy
Členské státy zajistí soulad s tímto nařízením, včetně zveřejnění příslušných informací ve vnitrostátních leteckých informačních příručkách.
Článek 11
Výjimky
1. Ve zvláštním případě přístupových oblastí, ve kterých jsou letové provozní služby poskytovány vojenskými jednotkami nebo pod vojenským dohledem, a v případě, že souladu s čl. 4 odst. 2 brání omezení spojená se zadáváním zakázek, sdělí členské státy Komisi do 31. prosince 2017 datum zajištění souladu s požadavkem na identifikaci letadla sestupným spojem, které musí být stanoveno nejpozději na den 2. ledna 2025.
2. Po konzultacích s manažerem struktury vzdušného prostoru a nejpozději do 31. prosince 2018 může Komise přezkoumat výjimky sdělené podle odstavce 1, které by mohly mít významný dopad na EATMN.
Článek 12
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 9. února 2012.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. listopadu 2011.
32011R1206
L 305/23
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
22.11.2011.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1206/2011
od 22. studenoga 2011.
o utvrđivanju zahtjeva u vezi s identifikacijom zrakoplova u okviru nadzora za jedinstveno europsko nebo
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 552/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o interoperabilnosti Europske mreže za upravljanje zračnim prometom („Uredba o interoperabilnosti”) (1), a posebno njezin članak 3. stavak 5.,
budući da:
1.
U skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 549/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o utvrđivanju okvira za stvaranje jedinstvenog europskog neba (okvirna Uredba) (2), Komisija je ovlastila Eurocontrol za razvoj zahtjeva u vezi s učinkovitošću i interoperabilnošću nadzora u okviru Mreže upravljanja europskim zračnim prometom (EATMN). Ova se Uredba temelji na proizašlom izvješću o ovlaštenju od 9. srpnja 2010.
2.
Prije nego što se zrakoplovima pruže operativne usluge u zračnom prometu uz uporabu sustava nadzora, treba uspostaviti pojedinačnu identifikaciju zrakoplova u skladu s postupcima Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva (ICAO).
3.
Nesmetani rad ovisi o jednoznačnoj i stalnoj identifikaciji pojedinačnih zrakoplova kojima se obavljaju letovi u općem zračnom prometu u skladu s pravilima instrumentalnog letenja u zračnom prostoru jedinstvenog europskog neba.
4.
Sadašnja metoda za identifikaciju pojedinačnog zrakoplova koristi diskrecijske kodove transpondera sekundarnog nadzornog radara („SSR kodovi” -), dodijeljene u skladu s postupcima ICAO-a i s planom zračne plovidbe za europsku regiju.
5.
Rast prometa tijekom posljednjeg desetljeća rezultirao je uobičajenim pomanjkanjem raspoloživih diskrecijskih SSR kodova za udovoljavanje potražnji tijekom razdoblja najgušćeg prometa, pa se stoga pojedinačna identifikacija zrakoplova u europskom zračnom prostoru trenutačno ne može jamčiti.
6.
Početnu operativnu mogućnost korištenja funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji potrebno je uskladiti i postaviti unutar određenog dijela zračnog prostora jedinstvenog europskog neba kako bi se smanjili sveukupni zahtjevi za dodjelama diskrecijskih SSR kodova u svrhu postizanja pojedinačne identifikacije zrakoplova.
7.
Kako bi se optimizirala raspoloživost diskrecijskih SSR kodova, oni pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji nemaju mogućnost uporabe funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji trebali bi uvesti poboljšane i usklađene mogućnosti za automatsko dodjeljivanje SSR kodova zrakoplovima.
8.
U zračnom prostoru jedinstvenog europskog neba trebalo bi uvesti mogućnost uporabe funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji, kako bi se riješila potreba za diskrecijskim SSR kodovima za identifikaciju općeg zračnog prometa koji se obavlja u skladu s pravilima instrumentalnog letenja.
9.
Smanjenje zahtjeva za dodjelama diskrecijskih SSR kodova, kada se koristi funkcija identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji - može se najbolje postići integriranim sustavom za obradu početnog plana leta kojim se identificiraju oni letovi koji su pogodni za dodjelu dogovorenog koda uočljivosti te kod pružatelja usluga u zračnoj plovidbi koji dodjeljuju dogovoreni kôd uočljivosti tim letovima kada je identifikacija uporabom funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji uspješna.
10.
Funkcija identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji može se koristiti za postizanje pojedinačne identifikacije zrakoplova samo kada pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koriste odgovarajuće nadzorne senzore, funkciju sustava za obradu i distribuciju nadzornih podataka, funkciju sustava za obradu podataka o letu, komunikacije zrak-zemlja i zemlja-zemlja, funkciju kontrolorskog zaslona te ako osiguravaju postupke i osposobljavanje osoblja.
11.
Stupanj u kojem pružatelji usluga u zračnoj plovidbi mogu uistinu koristiti mogućnost uporabe funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji za smanjenje zahtjeva za dodjelom diskrecijskih SSR kodova ovisi o razini opremljenosti zrakoplova funkcijom identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji, o stupnju u kojem su rute tih zrakoplova unutar granične pokrivenosti sustava koji osiguravaju tu mogućnost te o najvažnijem zahtjevu da se osiguraju učinkovite i sigurne operacije.
12.
Kontrolorima zračnog prometa trebalo bi dati upozorenje o nenamjernoj dodjeli istog SSR koda većem broju zrakoplova kako bi se spriječila moguća pogrešna identifikacija zrakoplova.
13.
Jedinstvena primjena specifičnih postupaka unutar zračnog prostora jedinstvenog europskog neba bitna je za postizanje interoperabilnosti i nesmetanog rada.
14.
Države članice moraju sve promjene uređaja i usluga do kojih dođe radi provedbe ove Uredbe uključiti u Europski plan zračne plovidbe ICAO-a putem uobičajenih postupaka za izmjene.
15.
Ovom Uredbom ne bi smjele biti obuhvaćene vojne operacije i osposobljavanje, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 549/2004.
16.
Radi održavanja ili poboljšanja postojećih razina sigurnosti operacija, od država članica treba zahtijevati da osiguraju da zainteresirane strane obave procjenu sigurnosti, uključujući utvrđivanje opasnosti, procjenu rizika i postupke ublažavanja. Usklađena primjena ovih postupaka na sustave obuhvaćene ovom Uredbom zahtijeva utvrđivanje specifičnih zahtjeva u vezi sa sigurnošću za sve zahtjeve koji se odnose na interoperabilnost i učinkovitost.
17.
U skladu s Uredbom (EZ) br. 552/2004, u provedbenim pravilima za interoperabilnost moraju se opisati specifični postupci za procjenu sukladnosti koji se upotrebljavaju za procjenu sukladnosti sastavnih dijelova ili njihove prikladnosti za uporabu, kao i za provjeru sustava.
18.
U slučaju operativnih usluga u zračnom prometu koje se pružaju prvenstveno zrakoplovima koji lete u općem zračnom prometu pod vojnim nadzorom, ograničenja u vezi s nabavom mogu spriječiti sukladnost s ovom Uredbom.
19.
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za jedinstveno nebo,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju zahtjevi za sustave koji pridonose osiguravanju nadzornih podataka, za njihove sastavne dijelove i s njima povezane postupke kako bi se osigurala jednoznačna i stalna pojedinačna identifikacija zrakoplova unutar EATMN-a.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se Uredba primjenjuje na nadzorni lanac koji se sastoji od:
(a)
sastavnih dijelova nadzornih sustava u zrakoplovu i s njima povezanih postupaka;
(b)
nadzornih sustava na zemlji, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka;
(c)
sustava i postupaka za operativne usluge u zračnom prometu, posebno sustava za obradu podataka o letu, sustava za obradu nadzornih podataka i sustava korisničkog sučelja;
(d)
komunikacijskih sustava zemlja-zemlja i zrak-zemlja, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka koji se upotrebljavaju za distribuciju nadzornih podataka.
2. Ova se Uredba primjenjuje na sve letove u općem zračnom prometu koji lete u skladu s pravilima instrumentalnog letenja unutar zračnog prostora utvrđenog u članku 1. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 551/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3).
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz članka 2. Uredbe (EZ) br. 549/2004.
Primjenjuju se također sljedeće definicije:
1.
„identifikacija zrakoplova” znači skupina slova, brojeva ili njihova kombinacija, koja je ili identična pozivnom znaku zrakoplova ili je njegov kodirani ekvivalent koji se upotrebljava u komunikacijama zrak-zemlja, a koristi se za identifikaciju zrakoplova u komunikacijama zemlja-zemlja;
2.
„SSR kôd” znači jedan od 4 096 identifikacijskih kodova sekundarnog nadzornog radara koji se mogu prenositi pomoću sastavnih dijelova nadzornih sustava u zrakoplovu;
3.
„diskrecijski SSR kôd” znači četveroznamenkasti identifikacijski kôd sekundarnog nadzornog rada, kod kojeg posljednje dvije znamenke nisu „00”;
4.
„identifikacija zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji” znači identifikacija zrakoplova koja se šalje pomoću sastavnih dijelova nadzornih sustava u zrakoplovu putem nadzornog sustava zrak-zemlja;
5.
„kôd uočljivosti” znači pojedinačni SSR kôd koji je određen za posebne namjene;
6.
„prelet” znači let koji ulazi u definirani zračni prostor iz susjednog sektora, potom prolazi kroz definirani zračni prostor i izlazi iz definiranog zračnog prostora u susjedni sektor izvan njega;
7.
„dolazni let” znači let koji ulazi u definirani zračni prostor iz susjednog sektora, potom prolazi kroz definirani zračni prostor i slijeće na odredište unutar definiranog zračnog prostora;
8.
„odlazni let” znači let koji polazi iz zračne luke unutar definiranog zračnog prostora, potom prolazi kroz definirani zračni prostor te ili slijeće u zračnoj luci unutar definiranog zračnog prostora ili izlazi iz definiranog zračnog prostora u susjedni sektor izvan njega;
9.
„operator” znači osoba, organizacija ili poduzeće koje obavlja ili nudi izvođenje zrakoplovne operacije;
10.
„lista dodjele kodova” znači dokument u kojem je navedena cjelokupna raspodjela SSR kodova državama članicama i jedinicama koje pružaju operativne usluge u zračnom prometu (ATS), o kojem su se države članice dogovorile i koji je objavljen u planu zračne plovidbe za europsku regiju ICAO-a;
11.
„kooperativni nadzorni lanac” znači nadzorni lanac kojem su za utvrđivanje nadzornih podatkovnih jedinica potrebni sastavni dijelovi na zemlji i u zrakoplovu;
12.
„integrirani sustav za obradu početnog plana leta” znači sustav unutar mreže upravljanja europskim zračnim prometom, putem kojeg se unutar zračnog prostora obuhvaćenog ovom Uredbom osigurava centralizirana služba za obradu i prosljeđivanje planova leta, koja se bavi primanjem, ovjeravanjem i prosljeđivanjem planova leta.
Članak 4.
Zahtjevi u vezi s učinkovitošću
1. Države članice odgovorne za pružanje operativnih usluga u zračnom prometu unutar zračnog prostora definiranog u Prilogu I. osiguravaju provedbu mogućnosti koja im omogućuje uspostavljanje pojedinačne identifikacije zrakoplova uporabom identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji za:
(a)
najmanje 50 % svih preleta definiranog zračnog prostora pojedine države članice; i
(b)
najmanje 50 % zajedničkog ukupnog broja svih dolaznih i odlaznih letova unutar definiranog zračnog prostora pojedine države članice.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da najkasnije do 2. siječnja 2020. kooperativni nadzorni lanac ima potrebne mogućnosti koje im omogućuju uspostavljanje pojedinačne identifikacije zrakoplova uporabom funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji.
3. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji uspostavljaju pojedinačnu identifikaciju zrakoplova uporabom funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji osiguravaju sukladnost sa zahtjevima utvrđenim u Prilogu II.
4. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji uspostavljaju pojedinačnu identifikaciju zrakoplova uporabom diskrecijskih SSR kodova izvan zračnog prostora utvrđenog u Prilogu I., osiguravaju sukladnost sa zahtjevima utvrđenim u Prilogu III.
5. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da:
(a)
se sustavi iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. uvedu, prema potrebi, za podršku zahtjeva utvrđenih u stavcima 3. i 4. ovog članka;
(b)
se sustavi ili postupci iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. uvedu, prema potrebi, za obavješćivanje kontrolora zračnog prometa o nenamjernom udvostručavanju dodjele SSR koda.
6. Države članice osiguravaju da:
(a)
se dio zračnog prostora prijavi centraliziranoj službi za obradu i prosljeđivanje planova leta iz točke (1) Priloga II. za podršku zahtjeva iz stavaka 1. i 2. ovog članka i točke (b) ovog stavka;
(b)
integrirani sustav za obradu početnog plana leta obavješćuje sve pružatelje usluga u zračnoj plovidbi kojih se to tiče, o onim letovima koji su pogodni za uporabu koda uočljivosti iz točke (c);
(c)
se o jedinstvenom kodu uočljivosti dogovore sve države članice i da se on uskladi s europskim trećim zemljama, za dodjelu samo onim zrakoplovima kod kojih je uspostavljena pojedinačna identifikacija zrakoplova uporabom funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji.
Članak 5.
Zahtjevi u vezi sa sigurnošću
1. Države članice osiguravaju da prije bilo koje promjene u postojećim sustavima iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. ili prije uvođenja novih sustava, zainteresirane strane izvedu procjenu sigurnosti, uključujući utvrđivanje opasnosti, procjenu rizika i postupke ublažavanja.
2. Pri procjenjivanju iz stavka 1. uvažavaju se najmanje zahtjevi navedeni u Prilogu IV.
Članak 6.
Sukladnost ili prikladnost za uporabu sastavnih dijelova
Prije izdavanja deklaracije EZ-a o sukladnosti ili prikladnosti za uporabu iz članka 5. Uredbe (EZ) br. 552/2004, proizvođači sastavnih dijelova sustava iz članka 2. stavka 1. ove Uredbe ili njihovi ovlašteni zastupnici s poslovnim nastanom u Uniji procjenjuju sukladnost ili prikladnost za uporabu tih sastavnih dijelova u skladu sa zahtjevima utvrđenim u Prilogu V.
Međutim, postupci certifikacije koji su u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (4) smatraju se prihvatljivim postupcima za procjenu sukladnosti sastavnih dijelova ako uključuju dokaz o sukladnosti s primjenljivim zahtjevima ove Uredbe u vezi s učinkovitošću i sigurnošću.
Članak 7.
Provjera sustava
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji mogu dokazati ili su dokazali da ispunjavaju uvjete utvrđene u Prilogu VI. provode provjeru sustava iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. u skladu sa zahtjevima utvrđenim u dijelu A Priloga VII.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji ne mogu dokazati da ispunjavaju uvjete utvrđene u Prilogu VI. sklapaju podugovor s imenovanim tijelom za provjeru sustava iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. Ova se provjera provodi u skladu sa zahtjevima utvrđenim u dijelu B. Priloga VII.
3. Postupci certifikacije koji su u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 smatraju se prihvatljivim postupcima za provjeru sustava, ako uključuju dokaz o sukladnosti s primjenljivim zahtjevima ove Uredbe u vezi s učinkovitošću i sigurnošću.
Članak 8.
Dodatni zahtjevi za pružatelje usluga u zračnoj plovidbi
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da je sve uključeno osoblje dobro upoznato sa zahtjevima utvrđenim u ovoj Uredbi te da je odgovarajuće osposobljeno za svoje radne funkcije.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi:
(a)
izrađuju i održavaju operativne priručnike koji sadrže potrebne upute i informacije koje odgovarajućem osoblju omogućuju primjenu ove Uredbe;
(b)
osiguravaju da su priručnici iz točke (a) dostupni i ažurni, te da njihovo ažuriranje i raspodjela podliježe primjerenom upravljanju kvalitetom i konfiguracijom dokumentacije;
(c)
osiguravaju da su metode rada i operativni postupci u skladu s ovom Uredbom.
Članak 9.
Dodatni zahtjevi za operatore
1. Operatori poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurali da je osoblje koje upotrebljava i održava opremu za nadzor upoznato s relevantnim odredbama ove Uredbe te da je odgovarajuće osposobljeno za svoje radne funkcije te da su upute o načinu uporabe te opreme dostupne u pilotskoj kabini.
2. Operatori poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurali da je u zrakoplovu osigurana funkcija identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji, kada se to operativno zahtijeva, kako je navedeno u članku 4. stavcima 1. i 2.
3. Operatori osiguravaju da je uspostavljanje funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji iz stavka 4. u skladu s točkom 7 „identifikacija zrakoplova” plana leta iz točke 2. Priloga Uredbi Komisije (EZ) br. 1033/2006 (5).
4. Operatori onih zrakoplova koji imaju mogućnost mijenjanja funkcije identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji iz stavka 2. kada se ona nalazi u zrakoplovu, osiguravaju da se funkcija identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji ne mijenja tijekom leta, osim ako to zahtijeva pružatelj usluga u zračnoj plovidbi.
Članak 10.
Dodatni zahtjevi za države članice
Države članice osiguravaju sukladnost s ovom Uredbom, uključujući objavljivanje relevantnih informacija u nacionalnom zborniku zrakoplovnih informacija.
Članak 11.
Izuzeća
1. U posebnom slučaju područja prilaženja u kojima operativne usluge u zračnom prometu pružaju vojne jedinice ili se one pružaju pod vojnim nadzorom i kada ograničenja u vezi s nabavom sprečavaju sukladnost s člankom 4. stavkom 2., države članice moraju najkasnije do 31. prosinca 2017. obavijestiti Komisiju o datumu usklađenja s identifikacijom zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji, koji ne smije biti kasniji od 2. siječnja 2025.
2. Nakon savjetovanja s upraviteljem mreže, a najkasnije do 31. prosinca 2018., Komisija može revidirati izuzeća priopćena na temelju stavka 1. koja bi mogla imati značajan utjecaj na EATMN.
Članak 12.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 9. veljače 2012.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. studenoga 2011.