NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 438/2010
ze dne 19. května 2010,
kterým se mění nařízení (ES) č. 998/2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 168 odst. 4 písm. b) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 (3) stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a pravidla pro kontroly těchto přesunů.
(2)
Článek 5 nařízení (ES) č. 998/2003 obsahuje ustanovení pro přesun psů, koček a fretek uvedených v částech A a B přílohy I uvedeného nařízení mezi členskými státy. Na základě čl. 5 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení musí být uvedená zvířata v zájmovém chovu identifikována elektronickým systémem identifikace (transpondér). Během osmiletého přechodného období ode dne vstupu uvedeného nařízení v platnost se uvedená zvířata v zájmovém chovu považují rovněž za identifikovaná, pokud mají zřetelně čitelné tetování.
(3)
Čl. 4 odst. 1 a článek 14 nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví, že majitel nebo fyzická osoba, jež za zvíře v zájmovém chovu jménem majitele odpovídá, musí při každé kontrole zajistit zařízení nezbytné na odečítání transpondéru, pokud daný transpondér nesplňuje normu ISO 11784 nebo přílohu A normy ISO 11785.
(4)
Aby se zabránilo zbytečným nedorozuměním, zejména v případě přesunů zvířat v zájmovém chovu ze třetích zemí, je nezbytné upřesnit odkazy na uvedené normy ISO předtím, než se používání transpondérů stane povinností. Vzhledem k technické povaze uvedených odkazů je vhodné zařadit je do přílohy nařízení (ES) č. 998/2003 a odpovídajícím způsobem změnit články 4 a 14 uvedeného nařízení.
(5)
Kromě toho čl. 5 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví, že psi, kočky a fretky musí být provázeni pasem, který vystavil veterinární lékař schválený příslušným orgánem a který potvrzuje, že dané zvíře bylo podle doporučení výrobní laboratoře platně očkováno proti vzteklině inaktivovanou očkovací látkou o účinnosti alespoň jedné mezinárodní antigenové jednotky (norma WHO). Po přijetí nařízení (ES) č. 998/2003 se pro účely očkování proti vzteklině staly dostupné rovněž rekombinantní očkovací látky.
(6)
Aby byly umožněny přesuny psů, koček a fretek očkovaných rekombinantními očkovacími látkami, zejména ze třetích zemí, je třeba pro účely nařízení (ES) č. 998/2003 rovněž povolit použití těchto očkovacích látek v souladu s určitými technickými požadavky stanovenými v příloze uvedeného nařízení.
(7)
Pokud jsou očkovací látky podávány v členském státě, měla by jim být udělena registrace buď v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků (4), nebo s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (5).
(8)
Pokud jsou očkovací látky podávány ve třetí zemi, měly by splňovat minimální bezpečnostní normy stanovené v příslušné kapitole Příručky norem pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE).
(9)
Kromě toho by měla být přijata vědecky podložená pravidla podobná pravidlům, jež jsou stanovena pro vzteklinu. Tato pravidla by měla stanovit preventivní zdravotní opatření pro přesuny zvířat v zájmovém chovu, pokud jde o jiné nákazy, jež mohou uvedená zvířata postihovat, pokud jsou zmíněná preventivní opatření přiměřená riziku šíření uvedených nákaz v důsledku takových přesunů.
(10)
V článku 6 nařízení (ES) č. 998/2003 se stanoví, že při dovozu psů a koček do Irska, na Maltu, do Švédska a Spojeného království musí být dodrženy další požadavky vzhledem ke zvláštní situaci v uvedených členských státech, pokud jde o vzteklinu. Uvedené ustanovení se má použít jako přechodné opatření do 30. června 2010.
(11)
Psi a kočky, již jsou dováženi na území uvedených členských států, musí být v souladu s uvedenými dalšími požadavky identifikováni transpondérem, pokud členský stát určení neuznává rovněž identifikaci zvířete zřetelně čitelným tetováním. Uvedené požadavky kromě toho zahrnují povinný sérologický test prokazující titr ochranné protilátky před dovozem uvedených zvířat v zájmovém chovu na území uvedených členských států, aby byla potvrzena ochranná úroveň protilátek proti vzteklině.
(12)
Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o preventivní zdravotní opatření týkající se jiných nemocí, než je vzteklina, a úpravy technických požadavků na identifikaci zvířat a na očkování proti vzteklině stanovené v přílohách vložených podle tohoto nařízení do nařízení (ES) č. 998/2003. Zejména je důležité, aby Komise vedla během přípravné fáze vhodné konzultace, včetně konzultací s odborníky.
(13)
V článku 8 nařízení (ES) č. 998/2003 jsou stanoveny podmínky pro přesun psů, koček a fretek ze třetích zemí v závislosti na stávající situaci ve výskytu vztekliny ve třetí zemi původu a v členském státě určení.
(14)
V čl. 8 odst. 1 písm. a) bodě ii) nařízení (ES) č. 998/2003 se stanoví, že pokud jsou zvířata v zájmovém chovu přesouvána z určitých třetích zemí do Irska, na Maltu, do Švédska a Spojeného království, použijí se další požadavky stanovené v článku 6 uvedeného nařízení. Uvedené třetí země jsou na seznamu v oddíle 2 části B a v části C přílohy II uvedeného nařízení.
(15)
V čl. 8 odst. 1 písm. b) bodě ii) nařízení (ES) č. 998/2003 se stanoví, že pokud jsou zvířata v zájmovém chovu přesouvána z jiných třetích zemí, musí být umístěna v karanténě, pokud po dovozu do Unie nesplňují požadavky článku 6 uvedeného nařízení.
(16)
Kromě toho se v článku 16 nařízení (ES) č. 998/2003 stanoví, že Finsko, Irsko, Malta, Švédsko a Spojené království, pokud jde o echinokokózu, a Irsko, Malta a Spojené království, pokud jde o klíšťata, mohou podmínit dovoz zvířat v zájmovém chovu na své území splněním zvláštních pravidel platných ke dni vstupu uvedeného nařízení v platnost. Uvedené ustanovení se má použít jako přechodné opatření do 30. června 2010.
(17)
V článku 23 nařízení (ES) č. 998/2003 se stanoví, že po přijetí stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) o nezbytnosti provádět sérologické testy předloží Komise na základě získaných zkušeností a posouzení rizik Evropskému parlamentu a Radě zprávu doplněnou vhodnými návrhy pro určení režimu, který se od 1. července 2010 použije pro články 6, 8 a 16 uvedeného nařízení.
(18)
Aby bylo možné určit uvedený režim, provedla Komise posouzení dopadů založené na různých nedávných konzultacích a na zprávě Komise přijaté dne 8. října 2007 ve spojení s článkem 23 nařízení (ES) č. 998/2003 a přihlédla k doporučením EFSA.
(19)
Dne 11. prosince 2006 přijal EFSA stanovisko nazvané „Posouzení rizika zavlečení vztekliny do Spojeného království, Irska, Švédska a na Maltu v důsledku zrušení sérologického testu ke stanovení ochranných protilátek na vzteklinu“ („Assessment of the risk of rabies introduction into the UK, Ireland, Sweden, Malta, as a consequence of abandoning the serological test measuring protective antibodies to rabies“ (6).
(20)
Na základě údajů z roku 2005 EFSA zjistil, že u zvířat v zájmovém chovu v určitých členských státech existuje nezanedbatelná prevalence vztekliny. Kromě toho EFSA doporučil, aby byla učiněna opatření pro zmírnění rizika, pokud jde o přesuny zvířat v zájmovém chovu ze zemí s nezanedbatelnou prevalencí vztekliny u zvířat v zájmovém chovu.
(21)
Vzteklina v uvedených členských státech je primárně nákazou vyskytující se u volně žijících živočichů. Praktické zkušenosti ukázaly, že po eradikaci vztekliny u volně žijících živočichů v důsledku intenzivních programů orálního očkování volně žijících živočichů klesá výskyt nákazy u domácích zvířat.
(22)
Na základě čl. 24 odst. 5 rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti (7) schválilo Společenství řadu programů na eradikaci, tlumení a sledování vztekliny v uvedených členských státech. Komise plánuje ukončení podpory EU pro vnitrostátní programy na území uvedených členských států do konce roku 2011.
(23)
Vzhledem ke stanovisku EFSA ze dne 11. prosince 2006 a k programům podporovaným Společenstvím na eradikaci vztekliny v určitých členských státech by doba použitelnosti přechodného opatření stanoveného v článku 6 nařízení (ES) č. 998/2003 měla být prodloužena do 31. prosince 2011.
(24)
Dne 18. ledna 2007 přijal EFSA stanovisko nazvané „Posouzení rizika zavlečení echinokokózy do Spojeného království, Irska, Švédska, na Maltu a do Finska v důsledku zrušení vnitrostátních pravidel“ („Assessment of the risk of echinococcosis introduction into the UK, Ireland, Sweden, Malta and Finland as a consequence of abandoning the national rules“ (8).
(25)
Dne 8. března 2007 přijal EFSA stanovisko nazvané „Posouzení rizika zavlečení klíšťat do Spojeného království, Irska a na Maltu v důsledku zrušení vnitrostátních pravidel“ („Assessment of the risk of tick introduction into the UK, Ireland, and Malta as a consequence of abandoning the national rules“ (9).
(26)
Uvedená stanoviska dokládají, že dostupné údaje neumožnily EFSA prokázat zvláštní status těchto členských států uplatňujících přechodná opatření, pokud jde o určitá klíšťata a tasemnici Echinococcus multilocularis, a kvantifikovat riziko zavlečení patogenních původců prostřednictvím neobchodních přesunů zvířat v zájmovém chovu.
(27)
Za účelem zajištění souladu mezi přechodnými opatřeními je vhodné prodloužit dobu použitelnosti přechodného opatření stanoveného v článku 16 nařízení (ES) č. 998/2003 do 31. prosince 2011.
(28)
Nařízení (ES) č. 998/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 998/2003 se mění takto:
1)
V čl. 4 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„V případě uvedeném v písmenu b) prvního pododstavce musí majitel nebo fyzická osoba, jež za zvíře v zájmovém chovu jménem majitele odpovídá, při každé kontrole zajistit zařízení nezbytné na odečítání transpondéru, pokud daný transpondér nesplňuje požadavky stanovené v příloze Ia.“
2)
V článku 5 se odstavec 1 mění takto:
a)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
být provázena pasem, který vystavil veterinární lékař schválený příslušným orgánem a který potvrzuje, že
i)
dotyčné zvíře bylo podle přílohy Ib platně očkováno proti vzteklině,
ii)
u dotyčného zvířete byla v případě nutnosti provedena preventivní zdravotní opatření, pokud jde o jiné nákazy.“;
b)
doplňuje se nový pododstavec, který zní:
„S cílem zajistit kontrolu jiných nemocí, než je vzteklina, které se mohou šířit při přesunu zvířat v zájmovém chovu, může Komise přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 19b a za podmínek uvedených v článcích 19c a 19d preventivní zdravotní opatření uvedená v písm. b) bodu ii) prvního pododstavce. Tato opatření musí být vědecky odůvodněná a přiměřená riziku šíření těchto nemocí v důsledku přesunu zvířat.“
3)
V čl. 6 odst. 1 prvním pododstavci se úvodní věta a první odrážka nahrazují tímto:
„1. Do 31. prosince 2011 musí být při dovozu zvířat v zájmovém chovu uvedených v části A přílohy I na území Irska, Malty, Švédska a Spojeného království dodrženy tyto požadavky:
-
musí být identifikována v souladu s čl. 4 odst. 1 prvním pododstavcem písm. b), pokud členský stát určení do konce přechodného osmiletého období stanoveného v čl. 4 odst. 1 neuznává rovněž identifikaci v souladu s čl. 4 odst. 1 prvním pododstavcem písm. a), a“.
4)
V článku 8 se odstavec 1 mění takto:
a)
v písmenu a) se bod ii) nahrazuje tímto:
„ii)
do 31. prosince 2011 do členského státu, který je uveden v části A přílohy II, a to buď přímo, nebo po tranzitu přes území uvedené v části B přílohy II, splňovat požadavky článku 6.“;
b)
v písmenu b) se bod ii) nahrazuje tímto:
„ii)
do 31. prosince 2011 do členského státu, který je uveden v části A přílohy II, a to buď přímo, nebo po tranzitu přes území uvedené v části B přílohy II, být umístěna v karanténě, pokud po dovozu do Unie nesplňují požadavky článku 6.“
5)
V článku 14 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„V případě uvedeném v čl. 4 odst. 1 prvním pododstavci písm. b), kdy daný transpondér nesplňuje požadavky stanovené v příloze Ia, musí majitel nebo fyzická osoba, jež za zvíře v zájmovém chovu jménem majitele odpovídá, při každé kontrole zajistit zařízení nezbytné na odečítání transpondéru.“
6)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Do 31. prosince 2011 mohou Finsko, Irsko, Malta, Švédsko a Spojené království, pokud jde o echinokokózu, a Irsko, Malta a Spojené království, pokud jde o klíšťata, podmínit dovoz zvířat v zájmovém chovu na své území splněním zvláštních pravidel platných ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost.“
7)
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 19a
1. S cílem zohlednit technický pokrok může Komise přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 19b a za podmínek stanovených v článcích 19c a 19d úpravy technických požadavků na identifikaci uvedených v příloze Ia.
2. S cílem zohlednit vědeckotechnický pokrok v oblasti očkování proti vzteklině může Komise přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 19b a za podmínek stanovených v článcích 19c a 19d úpravy technických požadavků na očkování proti vzteklině uvedených v příloze Ib.
3. Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto nařízení.
Článek 19b
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 1 a článku 19a je svěřena Komisi na dobu 5 let od 18. června 2010. Komise předloží zprávu o přenesených pravomocích nejpozději do 6 měsíců od konce tohoto pětiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 19c.
2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 19c a 19d.
Článek 19c
1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 1 a článku 19a kdykoliv zrušit.
2. Orgán, který zahájil interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí v přiměřené lhůtě před přijetím konečného rozhodnutí druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mělo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.
3. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 19d
1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení.
Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
2. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, bude akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným.
Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit.
3. Pokud Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky proti aktu v přenesené pravomoci, tento akt nevstoupí v platnost. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.“
8)
Vkládají se přílohy Ia a Ib, jež jsou uvedeny v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 19. května 2010.
32010R0438
L 132/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA (EU) br. 438/2010 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 19. svibnja 2010.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 998/2003 o zahtjevima zdravlja životinja koji se primjenjuju na nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2. i članak 168. stavak 4. točku (b),
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 998/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (3) utvrđuju su zahtjevi zdravlja životinja koji se primjenjuju na nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca i pravila koja se primjenjuju na nadzor nad takvim kretanjem.
(2)
Člankom 5. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuju se odredbe koje se primjenjuju na kretanje između država članica pasa, mačaka i pitomih vretica iz dijelova A i B njezinog Priloga I. U skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (a) te Uredbe, te je životinje potrebno označiti elektronskim sustavom identifikacije (transponderom). Tijekom osmogodišnjeg prijelaznog razdoblja od datuma stupanja na snagu te Uredbe, ti se kućni ljubimci smatraju označenima i ako imaju jasno čitljivu tetovažu.
(3)
Člankom 4. stavkom 1. i člankom 14. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da ako transponder nije sukladan normi ISO 11784 ili s Prilogom A normi ISO 11785, vlasnik ili fizička osoba odgovorna za kućnog ljubimca u ime vlasnika dužni su osigurati sredstvo potrebno za očitavanje transpondera u trenutku pregleda.
(4)
Kako bi se izbjegle nepotrebne smetnje, posebno u vezi s kretanjem kućnih ljubimaca iz trećih zemalja, potrebno je detaljnije utvrditi upute na te ISO norme prije uvođenja obvezne uporabe transpondera. Uslijed njihove tehničke prirode, primjereno je uključiti te upute u Prilog Uredbi (EZ) br. 998/2003 i u skladu s tim izmijeniti članke 4. i 14. te Uredbe.
(5)
Nadalje, člankom 5. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da psi, mačke i pitome vretice moraju imati putovnicu koju izdaje veterinar kojega je ovlastilo nadležno tijelo, u kojoj se potvrđuje da je odnosna životinja valjano cijepljena protiv bjesnoće u skladu s preporukama proizvodnog laboratorija, i to inaktiviranim cjepivom protiv bjesnoće s barem jednom antigenskom jedinicom po dozi (norma WHO-a). Od donošenja Uredbe (EZ) br. 998/2003 za cijepljenje su protiv bjesnoće postala dostupna i rekombinantna cjepiva.
(6)
Kako bi se omogućilo kretanje pasa, mačaka i pitomih vretica cijepljenih rekombinantnim cjepivom, posebno iz trećih zemalja, potrebno je donijeti odredbu kojom bi se u smislu Uredbe (EZ) br. 998/2003 odobrila uporaba takvih cjepiva u skladu s određenim tehničkim zahtjevima utvrđenim u Prilogu toj Uredbi.
(7)
Cjepiva koja se upotrebljavaju u državama članicama trebala bi imati odobrenje za stavljanje na tržište u skladu s Direktivom 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 6. studenoga 2001. o zakoniku Zajednice o veterinarsko-medicinskim proizvodima (4) ili Uredbom (EZ) br. 726/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o utvrđivanju postupaka Zajednice za odobravanje primjene i postupaka nadzora nad primjenom lijekova koji se rabe u humanoj i veterinarskoj medicini te uspostavi Europske agencije za lijekove (5).
(8)
Cjepiva koja se upotrebljavaju u trećoj zemlji moraju ispunjavati minimalne sigurnosne standarde, kako su utvrđeni u odgovarajućem poglavlju Priručnika za dijagnostička ispitivanja i cjepiva za kopnene životinje Svjetske organizacije za zdravlje životinja (OIE).
(9)
Nadalje, trebalo bi donijeti znanstveno utemeljena pravila slična onima koja su utvrđena za bjesnoću. Tim bi se pravilima trebale utvrditi preventivne zdravstvene mjere za kretanje kućnih ljubimaca u pogledu drugih bolesti tih životinja ako su te preventivne mjere razmjerne riziku širenja tih bolesti zbog odnosnog kretanja.
(10)
Člankom 6. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da se na ulaz pasa i mačaka u Irsku, Maltu, Švedsku i Ujedinjenu Kraljevinu primjenjuju dodatni zahtjevi s obzirom na posebno stanje u tim državama članicama u vezi s bjesnoćom. Ta se odredba primjenjuje kao prijelazna mjera do 30. lipnja 2010.
(11)
U skladu s tim dodatnim zahtjevima, psi i mačke koji se unose na državna područja tih država članica moraju biti označeni transponderom osim ako država članica odredišta također dopušta da se životinja može identificirati putem jasno čitljive tetovaže. Nadalje, ti zahtjevi predviđaju obveznu titraciju protutijela prije unosa tih kućnih ljubimaca na državna područja tih država članica kako bi se potvrdila zaštitna razina protutijela bjesnoće.
(12)
Komisiju bi trebalo ovlastiti za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u vezi s preventivnim zdravstvenim mjerama za bolesti osim bjesnoće, te izmjena tehničkih zahtjeva za označivanje životinja i cijepljenje protiv bjesnoće kako je utvrđeno u prilozima koji su dodani Uredbi (EZ) br. 998/2003 u skladu s ovom Uredbom. Od posebne je važnosti da se Komisija u okviru pripremnih radova provodi primjereno savjetovanje, uključujući savjetovanje sa stručnjacima.
(13)
Člankom 8. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuju se uvjeti za kretanje pasa, mačaka i pitomih vretica iz trećih zemalja ovisno o prevladavajućem stanju u pogledu bjesnoće u trećoj zemlji podrijetla i državi članici odredišta.
(14)
Člankom 8. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da se u slučajevima kretanja kućnih ljubimaca iz određenih trećih zemalja u Irsku, Maltu, Švedsku i Ujedinjenu Kraljevinu primjenjuju dodatni zahtjevi iz članka 6. te Uredbe. Te treće zemlje navedene su u odjeljku 2. dijela B i u dijelu C Priloga II. toj Uredbi.
(15)
Člankom 8. stavkom 1. točkom (b) podtočkom ii. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da se u slučajevima kretanja kućnih ljubimaca iz drugih trećih zemalja te životinje moraju staviti u karantenu ako se nakon unosa u Uniju ne usklade sa zahtjevima članka 6. te Uredbe.
(16)
Nadalje, člankom 16. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da Finska, Irska, Malta, Švedska i Ujedinjena Kraljevina u pogledu ehinokokoze, te Irska, Malta i Ujedinjena Kraljevina u pogledu krpelja mogu zahtijevati da prilikom unosa kućnih ljubimaca na njihova državna područja te životinje ispunjavaju posebna pravila koja se primjenjuju od datuma stupanja na snagu te Uredbe. Ta se odredba primjenjuje kao prijelazna mjera do 30. lipnja 2010.
(17)
Člankom 23. Uredbe (EZ) br. 998/2003 utvrđuje se da je Komisija nakon primitka mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane (EFSA) o potrebi održanja seroloških ispitivanja te na temelju stečenog iskustva i procjene rizika, dužna dostaviti Europskom parlamentu i Vijeću izvješće, zajedno s primjerenim prijedlozima za utvrđivanje režima koji se mora primjenjivati s učinkom od 1. srpnja 2010. za članke 6., 8. i 16. te Uredbe.
(18)
Kako bi utvrdila taj režim, Komisija je izvršila procjenu učinaka na temelju različitih nedavnih savjetovanja i na temelju izvješća Komisije donesenog 8. listopada 2007. u vezi s člankom 23. Uredbe (EZ) br. 998/2003 te je uzela u obzir preporuke EFSA-e.
(19)
Dana 11. prosinca 2006. EFSA je usvojila mišljenje pod naslovom „Procjena rizika od unošenja bjesnoće u Ujedinjenu Kraljevinu, Irsku, Švedsku i Maltu kao posljedica prekida uporabe seroloških ispitivanja za mjerenje zaštitnih protutijela bjesnoće” (6).
(20)
Na temelju podataka iz 2005. EFSA je utvrdila da u određenim državama članicama prisutnost bjesnoće kod kućnih ljubimaca nije zanemariva. Nadalje, EFSA je preporučila provedbu mjera za smanjenje rizika u vezi s kretanjem kućnih ljubimaca iz država u kojima prisutnost bjesnoće kod kućnih ljubimaca nije zanemariva.
(21)
Bjesnoća je u tim državama članicama uglavnom prisutna u silvatičnom obliku. Dokazi s terena ukazuju na to da se uklanjanjem bjesnoće u silvatičnom obliku, što je rezultat intenzivnog programa oralnog cijepljenja divljih životinja, pojava bolesti kod domaćih životinja smanjuje.
(22)
Zajednica je odobrila niz programa za iskorjenjivanje, kontrolu i nadzor nad bjesnoćom u tim državama članicama u skladu s člankom 24. stavkom 5. Odluke Vijeća 90/424/EEZ od 26. lipnja 1990. o troškovima u području veterinarstva (7). Komisija predviđa prestanak potpore EU-a nacionalnim programima u državnim područjima tih država članica do kraja 2011.
(23)
S obzirom na mišljenje EFSA-e od 11. prosinca 2006. i programe za koje se dodjeljuje potpora Zajednice za iskorjenjivanje bjesnoće u određenim državama članicama, trebalo bi produljiti valjanost prijelazne mjere iz članka 6. Uredbe (EZ) br. 998/2003 do 31. prosinca 2011.
(24)
Dana 18. siječnja 2007. EFSA je donijela mišljenje pod naslovom „Procjena rizika od unošenja ehinokokoze u Ujedinjenu Kraljevinu, Irsku, Švedsku, Maltu i Finsku kao posljedica prestanka primjene nacionalnih pravila” (8).
(25)
Dana 8. ožujka 2007. EFSA je donije mišljenje pod naslovom „Procjena rizika od unošenja krpelji u Ujedinjenu Kraljevinu, Irsku i Maltu kao posljedica prestanka primjene nacionalnih pravila” (9).
(26)
Ta mišljenja ukazuju na činjenicu da na temelju raspoloživih podataka EFSA nije bila u stanju dokazati posebno stanje država članica koje primjenjuju prijelazne mjere u vezi s određenim krpeljima i trakavicom Echinococcus multilocularis te količinski odrediti rizik od unošenja patogena nekomercijalnim kretanjem kućnih ljubimaca.
(27)
Kako bi se osigurala dosljednost prijelaznih mjera, primjereno je produljiti primjenu prijelazne mjere iz članka 16. Uredbe (EZ) br. 998/200 do 31. prosinca 2011.
(28)
Uredbu (EZ) br. 998/2003 bi stoga trebalo u na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 998/2003 mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 4. stavku 1., drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„U slučaju iz točke (b) prvoga podstavka, ako transponder ne ispunjava zahtjeve iz Priloga I.a, vlasnik ili fizička osoba odgovorna za kućnog ljubimca u ime vlasnika dužni su osigurati sredstvo potrebno za očitavanje transpondera u trenutku pregleda.”
2.
Članak 5. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (b) zamjenjuje se sljedećim:
„(b)
mora pratiti putovnica koju izdaje veterinar kojega je ovlastilo nadležno tijelo, a kojom se potvrđuje:
i.
da je odnosna životinja valjano cijepljena protiv bjesnoće u skladu s Prilogom I.b,
ii.
da su, prema potrebi, na odnosnoj životinji izvršene preventivne zdravstvene mjere u pogledu drugih bolesti.”;
(b)
Dodaje se sljedeći podstavak:
„Kako bi se osigurala kontrola bolesti osim bjesnoće, koje se mogu širiti zbog kretanja kućnih ljubimaca, Komisija može putem delegiranih akata u skladu s člankom 19.b i podložno uvjetima iz članaka 19.c i 19.d donijeti preventivne zdravstvene mjere iz točke (b) podtočke ii. prvoga podstavka. Te mjere moraju biti znanstveno utemeljene i razmjerne riziku od širenja tih bolesti zbog odnosnog kretanja.”
3.
U prvome podstavku članka 6. stavka 1., uvodni dio i prva alineja zamjenjuju se sljedećim:
„1. Do 31. prosinca 2011. na unos kućnih ljubimaca iz dijela A Priloga I. na državna područja Irske, Malte, Švedske i Ujedinjene Kraljevine primjenjuju se sljedeći zahtjevi:
-
životinje se moraju označiti u skladu s točkom (b) prvoga podstavka članka 4. stavka 1., osim ako do kraja osmogodišnjeg prijelaznog razdoblja iz članka 4. stavka 1. država članica odredišta također ne dopusti označivanje u skladu s točkom (a) prvoga podstavka članka 4. stavka 1., i”.
4.
Članak 8. stavak 1. mijenja se kako slijedi:
(a)
u točki (a), podtočka ii. zamjenjuje se sljedećim:
„ii.
do 31. prosinca 2011., u jednu od država članica iz dijela A Priloga II. izravno ili nakon provoza kroz jedno od državnih područja iz dijela B Priloga II., moraju ispunjavati zahtjeve iz članka 6.”;
(b)
u točki (b), podtočka ii. zamjenjuje se sljedećim:
„ii.
do 31. prosinca 2011. u jednu od država članica iz dijela A Priloga II. izravno ili nakon provoza kroz jedno od državnih područja iz dijela B Priloga II., moraju se staviti u karantenu osim ako se nakon unosa u Uniju ne usklade sa zahtjevima iz članka 6.”
5.
U članku 14., drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„U slučaju iz točke (b) prvog podstavka članka 4. stavka 1., ako transponder ne ispunjava zahtjeve iz Priloga I.a, vlasnik ili fizička osoba odgovorna za kućnog ljubimca u ime vlasnika dužni su osigurati sredstvo potrebno za očitavanje transpondera u trenutku pregleda.”
6.
Članak 16. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 16.
Do 31. prosinca 2011. Finska, Irska, Malta, Švedska i Ujedinjena Kraljevina, u pogledu ehinokokoze, te Irska, Malta i Ujedinjena Kraljevina, u pogledu krpelja, mogu zahtijevati da prilikom unosa kućnih ljubimaca na njihova državna područja te životinje ispunjavaju posebna pravila koja se primjenjuju od datuma stupanja na snagu ove Uredbe.”
7.
Dodaju se sljedeći članci:
„Članak 19.a
1. Kako bi uzela u obzir tehnički napredak, Komisija može putem delegiranih akata u skladu s člankom 19.b i u uvjetima iz članaka 19.c i 19.d usvojiti izmjene tehničkih zahtjeva za označivanje, kako je utvrđeno u Prilogu I.a.
2. Kako bi uzela u obzir znanstveni i tehnički napredak u vezi s cijepljenjem protiv bjesnoće, Komisija može putem delegiranih akata u skladu s člankom 19.b i u uvjetima iz članaka 19.c i 19.d usvojiti izmjene tehničkih zahtjeva za cijepljenje protiv bjesnoće, kako je utvrđeno u Prilogu I.b.
3. Prilikom donošenja tih delegiranih akata Komisija je dužna postupati u skladu s odredbama ove Uredbe.
Članak 19.b
1. Komisiji se dodjeljuju ovlasti za donošenje delegiranih akata iz članka 5. stavka 1. i članka 19.a na razdoblje od 5 godina s početkom od 18. lipnja 2010. Komisija je dužna izraditi izvješće o delegiranim ovlastima najkasnije 6 mjeseci prije kraja petogodišnjeg razdoblja. Delegirane se ovlasti automatski produljuju na razdoblja jednakog trajanja, osim ako ih Europski parlament ili Vijeće ne opozovu u skladu s člankom 19.c.
2. Odmah po donošenju delegiranog akta Komisija o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlasti za donošenje delegiranih akata dodjeljuju se Komisiji pod uvjetima iz članaka 19.c i 19.d.
Članak 19.c
1. Europski parlament ili Vijeće mogu opozvati u bilo kojem trenutku delegirane ovlasti iz članka 5. stavka 1. i članka 19.a.
2. Tijelo koje pokrene unutarnji postupak odlučivanja o mogućem opozivu delegiranih ovlasti dužno je o tome obavijestiti drugo tijelo i Komisiju, i to u razumnome roku prije donošenja konačne odluke, navodeći delegirane ovlasti do čijega opoziva može doći i moguće razloge opoziva.
3. Odlukom o opozivu prestaju vrijediti delegirane ovlasti navedene u toj odluci. Ona stupa na snagu odmah ili na kasniji datum koji je u njoj naveden. Ona ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već stupili na snagu. Ona se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Članak 19.d
1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor protiv delegiranog akta u roku od dva mjeseca od datuma obavijesti.
Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća taj se rok može produljiti za dva mjeseca.
2. Ako po isteku tog roka Europski parlament ili Vijeće nisu uložili prigovor protiv delegiranog akta, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije i stupa na snagu na datum naveden u samom aktu.
Delegirani akt može se objaviti u Službenom listu Europske unije i stupiti na snagu prije isteka tog roka ako su i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri da neće uložiti prigovor.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće ulože prigovor protiv delegiranog akta, on ne stupa na snagu. Institucija koja je uložila prigovor dužna je navesti razloge prigovora protiv delegiranog akta.”;
8.
Dodaju se prilozi I.a i I.b, kako je utvrđeno u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 19. svibnja 2010.