NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 430/2010
ze dne 20. května 2010,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 (2) zavedlo do nařízení (EHS) č. 2913/92 povinnost elektronického podání vstupního nebo výstupního souhrnného celního prohlášení. Nařízení Komise (ES) č. 273/2009 (3), kterým se stanoví odchylka od některých ustanovení nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (4), stanoví přechodnou fázi, jež skončí dnem 31. prosince 2010 a během níž hospodářské subjekty mohou, avšak nemusí podávat vstupní a výstupní souhrnné celní prohlášení elektronicky.
(2)
Je vhodné poupravit pravidla týkající se vstupních a výstupních souhrnných celních prohlášení s cílem snížit administrativní zátěž v případech, kdy tato prohlášení nejsou pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutná. Dále by pro účely lepší analýzy rizik nemělo být z povinnosti podávat tato prohlášení vyjmuto vybavení domácnosti definované v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 ze dne 16. listopadu 2009 o systému Společenství pro osvobození od cla (5), je-li toto vybavení dopravováno na základě přepravní smlouvy.
(3)
V některých případech není pro účely bezpečnosti a zabezpečení nutné uvádět v celních prohlášeních údaje o bezpečnosti a zabezpečení ani požadovat konkrétní lhůtu pro podání těchto prohlášení, takže by v tomto ohledu měly být zavedeny další případy zproštění povinnosti. Toto zproštění povinnosti by však nemělo ovlivnit obecná pravidla platná pro celní prohlášení podávaná jakoukoliv formou.
(4)
V některých případech, kdy se na vývozní celní prohlášení nevztahují lhůty spojené s bezpečností a zabezpečením, např. u lodních a leteckých zásob, by celní orgány měly mít možnost oprávnit spolehlivé hospodářské subjekty k tomu, aby vyvážené zboží zapisovaly do svých záznamů a aby své vývozní operace pravidelně vykazovaly poté, co zboží opustí celní území Společenství.
(5)
Nařízením Komise (ES) č. 1192/2008 (6), kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93, byla zavedena společná kritéria udělování povolení ke zjednodušeným celním prohlášením a místnímu celnímu řízení a společná žádost o udělení těchto povolení. Mělo by být upřesněno, že tato pravidla se vztahují na všechny celní režimy. Stejné nařízení zavedlo v článku 253a s účinkem od 1. ledna 2011 požadavek, aby používání zjednodušeného celního prohlášení nebo místního celního řízení bylo podmíněno podáváním elektronických celních prohlášení a oznámení. Některé členské státy Komisi sdělily, že tyto systémy možná nebudou k uvedenému dni ve všech případech dostupné. Za předpokladu, že bude provedena účinná analýza rizik, by tyto členské státy měly mít možnost přijímat za podmínek, jež samy stanoví, celní prohlášení a oznámení v jiné než elektronické podobě, a to do doby, než se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (modernizovaný celní kodex) (7).
(6)
Pro případy, kdy je dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I zpětně vyváženo z celního území Společenství a není k němu požadováno výstupní souhrnné celní prohlášení, je třeba stanovit alternativní způsob zaznamenávání nebo oznamování zpětného vývozu a odpovědnou osobu.
(7)
Mělo by být upřesněno, že vývozní formality se nepoužijí pouze u zboží Společenství, jež má být dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství, nýbrž i u leteckých a lodních zásob osvobozených od daně, aby osoby, které tyto zásoby doručují, mohly pro účely osvobození od daně získat doklad o výstupu z celního území Společenství. Stejná pravidla by se měla použít i v případě, kdy má být zboží, které není zbožím Společenství, zpětně vyvezeno na základě celního prohlášení na zpětný vývoz.
(8)
Články 278, 279 a 280 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (8) a článek 3 směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (9) vyžadují použití dovozních a vývozních formalit v případě, kdy je zboží Společenství dopravováno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se uvedené směrnice nevztahují. Vzhledem k tomu, že by se tato ustanovení měla vztahovat pouze na zboží dopravované na celní území a z celního území Společenství, je vhodné na tato ustanovení odkázat a uvedené typy přepravy vyjmout z povinnosti poskytnout údaje o bezpečnosti a zabezpečení a dodržet zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení. Zvláštní lhůty pro kontroly bezpečnosti a zabezpečení a poskytnutí údajů o bezpečnosti a zabezpečení nejsou nutné v případech, kdy je zboží dopravováno na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu, a to vzhledem k jejich zeměpisné poloze.
(9)
Měl by být upřesněn celní úřad, jemuž má být podáno výstupní souhrnné celní prohlášení, a osoba odpovědná za podání tohoto prohlášení. Toto upřesnění by mělo zahrnout situace, ve kterých se místo výstupního souhrnného celního prohlášení podává tranzitní celní prohlášení obsahující údaje výstupního souhrnného celního prohlášení.
(10)
S cílem usnadnit celní dohled na celním úřadu výstupu je nutné upřesnit povinnosti osob, které předávají zboží jiné osobě před tím, než je zboží dopraveno z celního území Společenství, a povinnosti osob, které musí celnímu úřadu výstupu poskytnout informace o výstupu zboží. Stejné povinnosti by měly být uplatňovány v případech, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz a předložené celnímu úřadu výstupu již není určeno k přepravě z celního území Společenství a je z celního úřadu výstupu odstraněno.
(11)
Na základě směrnice 2008/118/ES je používání elektronického systému pro přepravu zboží podléhajícího spotřební dani (EMCS) povinné v případě přepravy zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně s platností od 1. ledna 2011. Podle uvedené směrnice se přeprava zboží Společenství v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně, jehož místo určení se nachází mimo celní území Společenství, musí uskutečnit v režimu vývozu, pro který je nutno použít elektronický systém. S účinkem od 1. ledna 2011 by proto měla být zrušena zvláštní pravidla týkající se používání průvodního správního dokladu, který stanoví nařízení Komise (EHS) č. 2719/92 ze dne 11. září 1992 o průvodním úředním dokladu při přepravě výrobků podléhajících spotřební dani v rámci režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně (10). Režimy vývozu zahájené na základě průvodního správního dokladu před tímto datem by měly být v souladu s článkem 793c nařízení (EHS) č. 2454/93 ukončeny s platností k 31. prosinci 2010.
(12)
Tyto změny by si neměly vyžádat žádné úpravy těch elektronických systémů, které jsou nebo musí být zavedeny v okamžiku, kdy toto nařízení vstupuje v platnost.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
V článku 1 se doplňuje nový bod 18, který zní:
„18.
výstupním souhrnným celním prohlášením: souhrnné celní prohlášení podle článku 182c kodexu, které má být podáno pro zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, nestanoví-li toto nařízení jinak.“
2)
Článek 181c se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, u kterého je přípustné celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s články 230, 232 a 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 1186/2009 (11), palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 225 a 227 a čl. 229 odst. 1, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno m) se nahrazuje tímto:
„m)
následujícího zboží vstupujícího na celní území Společenství přímo z vrtných nebo těžebních plošin nebo větrných turbín provozovaných osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které bylo součástí těchto plošin nebo větrných turbín za účelem jejich stavby, opravy, údržby nebo přeměny,
ii)
zboží určeného k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
jiných zásob používaných nebo spotřebovávaných na těchto plošinách nebo větrných turbínách a dále
iv)
odpadní produkty z těchto plošin nebo větrných turbín, které nejsou zařazeny jako nebezpečné;“;
d)
doplňuje se nové písmeno o), které zní:
„o)
zboží dopravovaného z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice Rady 2006/112/ES (12) ani směrnice Rady 2008/118/ES (13), a zboží dopravovaného z Helgolandu, Republiky San Marino a Vatikánského městského státu na celní území Společenství.
3)
V čl. 184d odst. 3 se výraz „čl. 181c písm. c) až i), l) až n)“ nahrazuje výrazem „čl. 181c písm. c) až i), l) až o)“.
4)
V článku 189 se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak zboží vstupující na celní území Společenství, které se během aktuálně probíhající cesty vykládá nebo znovu nakládá na stejný dopravní prostředek s cílem umožnit vykládku nebo nakládku dalšího zboží, se celním orgánům nepředkládá.“
5)
V článku 253a se vkládá nový odstavec, který zní:
„Avšak v případech, kdy celní orgány ani hospodářský subjekt nemají zaveden elektronický systém pro podání nebo příjem zjednodušených celních prohlášení nebo oznámení o místním celním řízení pomocí technologie počítačového zpracování dat, mohou celní orgány přijmout jiné formy celních prohlášení a oznámení, jež samy stanoví, provede-li se účinná analýza rizik.“
6)
V článku 261 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
7)
V článku 264 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b a 253c.“
8)
V článku 269 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v článcích 253, 253a, 253b, 253c a 270.“
9)
V článku 272 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat místní celní řízení se žadateli udělí, jsou-li splněny podmínky a kritéria uvedené v odstavci 2 a v článcích 253, 253a, 253b a 253c a 274.“
10)
Článek 279 se nahrazuje tímto:
„Článek 279
Vývozní formality stanovené v článcích 786 až 796e mohou být zjednodušeny v souladu s touto kapitolou.“
11)
V článku 282 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Povolení používat postup zjednodušeného celního prohlášení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c, čl. 261 odst. 2 a článku 262, který se použije přiměřeně.“
12)
Článek 283 se nahrazuje tímto:
„Článek 283
Povolení používat místní celní řízení se udělí v souladu s podmínkami a způsobem stanoveným v článcích 253, 253a, 253b a 253c každé osobě (dále jen „schválený vývozce“), která si přeje provést vývozní formality ve svých prostorách nebo na jiném místě určeném nebo schváleném celními orgány.“
13)
Článek 284 se zrušuje.
14)
V článku 285a se vkládá nový odstavec 1a, který zní:
„1a V případech, kdy se použije článek 592a nebo 592d, mohou celní orgány hospodářskému subjektu povolit, aby do svých záznamů neprodleně zapsal každou vývozní operaci a všechny tyto operace pravidelně vykazoval schvalujícímu celnímu úřadu na doplňkovém celním prohlášení, a to až do jednoho měsíce poté, co zboží opustí celní území Společenství. Toto povolení lze udělit za následujících podmínek:
a)
hospodářský subjekt povolení uplatňuje pouze na zboží, které nepodléhá zákazům a omezením;
b)
hospodářský subjekt poskytuje celnímu úřadu vývozu všechny informace, jež tento úřad pokládá za nutné proto, aby mohl u zboží vykonávat kontroly;
c)
v případech, kdy se celní úřad vývozu liší od celního úřadu výstupu, se celní orgány dohodnou na použití tohoto režimu a informace uvedené v písmenu b) jsou dostupné i celnímu úřadu výstupu.
Použije-li se postup uvedený v prvním pododstavci, považuje se zápis zboží do záznamů za jeho propuštění k vývozu a výstupu.“
15)
Článek 592a se mění takto:
a)
písmeno e) se nahrazuje tímto:
„e)
zboží, na které lze uplatnit celní prohlášení podané jinými formami projevu vůle v souladu s článkem 231, čl. 232 odst. 2 a článkem 233, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
b)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
zboží, u kterého je přípustné ústní celní prohlášení v souladu s články 226 a 227 a čl. 229 odst. 2, vyjma vybavení domácnosti definovaného v čl. 2 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1186/2009, palet, kontejnerů a dopravních prostředků pro silniční, železniční, leteckou, námořní a vnitrozemskou vodní dopravu, jsou-li dopravovány na základě přepravní smlouvy;“;
c)
písmeno l) se nahrazuje tímto:
„l)
následující zboží opouštějící celní území Společenství přímo na vrtné nebo těžební plošiny nebo větrné turbíny provozované osobou usazenou na celním území Společenství:
i)
zboží, které má být použito ke stavbě, opravě, údržbě nebo přeměně těchto plošin nebo větrných turbín,
ii)
zboží určené k upevnění na těchto plošinách nebo větrných turbínách nebo k jejich vybavení,
iii)
zásoby používané nebo spotřebovávané na těchto plošinách nebo větrných turbínách;“;
d)
doplňují se nová písmena n) až p), která znějí:
„n)
zboží, které je osvobozeno od cla podle Vídeňské úmluvy ze dne 18. dubna 1961 o diplomatických stycích, Vídeňské úmluvy ze dne 24. dubna 1963 o konzulárních stycích nebo ostatních konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy ze dne 16. prosince 1969 o zvláštních misích;
o)
zboží, které se dodává v podobě dílů nebo příslušenství určeného pro použití v plavidlech a letadlech, pohonných látek, maziv a plynu nezbytných pro provoz plavidel nebo letadel, potravin a dalších položek určených ke spotřebě nebo prodeji na palubě plavidel a letadel;
p)
zboží určené pro ta území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES, zboží odesílané z těchto území na jiné místo určení na celním území Společenství, jakož i zboží odesílané z celního území Společenství na Helgoland, do Republiky San Marino a do Vatikánského městského státu.“
16)
Článek 592b se mění takto:
a)
v odstavci 1 se zrušuje písmeno e);
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Jestliže se celní prohlášení nepodává pomocí technologie počítačového zpracování dat, činí lhůty stanovené v odst. 1 písm. a) bodech iii) a iv) a písm. b), c) a d) nejméně čtyři hodiny.“
17)
V článku 592 g se výraz „čl. 592a písm. c) až m)“ nahrazuje výrazem „čl. 592a písm. c) až p)“.
18)
V hlavě IV kapitole 2 se vkládá nový článek 786, který zní:
„Článek 786
1. Režim vývozu ve smyslu čl. 161 odst. 1 kodexu se použije v případě, kdy má být zboží Společenství dopraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
2. Formality týkající se vývozního celního prohlášení, jež jsou stanoveny v této kapitole, se použijí také v případech:
a)
kdy má být zboží Společenství dopraveno na ta území a z těch území v rámci celního území Společenství, na která se nevztahuje směrnice 2006/112/ES ani směrnice 2008/118/ES;
b)
kdy má být zboží Společenství dopraveno osvobozené od daně v podobě leteckých a lodních zásob bez ohledu na místo určení letadla nebo lodi.
V případech uvedených v písmenech a) a b) však není nutné zahrnout do vývozního celního prohlášení údaje požadované pro výstupní souhrnné celní prohlášení stanovené v příloze 30 A.“
19)
V čl. 792a odst. 2 se výraz „čl. 793a odst. 6“ nahrazuje výrazem „čl. 793 odst. 2 druhém pododstavci písm. b)“.
20)
V článku 793 se vkládá nový odstavec 3, který zní:
„3. V případech uvedených v odst. 2 druhém pododstavci písm. b), kdy je zboží převzaté na základě jediné přepravní smlouvy dopraveno celnímu úřadu v samotném místě výstupu z celního území Společenství, poskytne dopravce tomuto úřadu na požádání jeden z následujících dokumentů:
a)
referenční číslo vývozního celního prohlášení, je-li uvedeno, nebo
b)
kopii jediné přepravní smlouvy nebo vývozního celního prohlášení pro dané zboží nebo
c)
jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, a jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení nebo
d)
informace týkající se jediné přepravní smlouvy nebo přepravy zboží z celního území Společenství obsažené v systému počítačového zpracování dat osoby, která zboží přebírá, nebo v jiném systému počítačového zpracování obchodních dat.“
21)
V článku 793a se zrušuje odstavec 6.
22)
Článek 793c se zrušuje.
23)
V článku 796c se druhý odstavec nahrazuje tímto:
„Takové oznámení musí obsahovat referenční číslo vývozního celního prohlášení.“
24)
Článek 796d se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Aniž je dotčen čl. 793 odst. 2 druhý pododstavec písm. b), celní úřad výstupu se ujistí, že předložené zboží odpovídá zboží uvedenému v celním prohlášení, a dohlédne na skutečný výstup zboží z celního území Společenství. Jakoukoli kontrolu zboží provádí celní úřad výstupu prostřednictvím sdělení „zpráva o očekávaném vývozu“ obdrženého od celního úřadu vývozu jako základ pro tuto kontrolu.
Aby byl zajištěn celní dohled v místě, kde se zboží vykládá z dopravního prostředku, předává jinému držiteli zboží a nakládá do jiného dopravního prostředku, který zboží po jeho předložení celnímu úřadu výstupu dopraví z celního území Společenství, použijí se následující ustanovení:
a)
Držitel nejpozději při předání zboží sdělí následnému držiteli zboží jedinečné referenční číslo zásilky nebo číslo přepravního dokladu, počet balíků, nebo jsou-li použity kontejnery, identifikační číslo zařízení a referenční číslo vývozního celního prohlášení, pokud bylo toto číslo vystaveno. Toto sdělení lze učinit elektronicky a/nebo pomocí obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů a procesů, nebo není-li to možné, jakoukoliv jinou formou. Osoba, jíž se zboží předává, sdělení poskytnuté bezprostředně předcházejícím držitelem zboží zaznamená nejpozději při předání zboží.
b)
Dopravce nesmí zboží určené pro přepravu z celního území Společenství naložit, jestliže mu informace uvedené v písmenu a) nebyly poskytnuty.
c)
Dopravce oznámí výstup zboží celnímu úřadu výstupu tím, že mu sdělí informace uvedené v písmenu a), pokud tyto informace nejsou celním orgánům dostupné prostřednictvím stávajících obchodních, přístavních či dopravních informačních systémů nebo procesů. Je-li to možné, je toto oznámení součástí stávajícího manifestu nebo jiných požadovaných výkazů o přepravě.
Pro účely druhého pododstavce se „dopravcem“ rozumí osoba, která dopravuje zboží z celního území Společenství nebo která za tuto dopravu přebírá odpovědnost. Nicméně:
-
v případě kombinované přepravy, kdy aktivní dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství pouze přepravuje jiný dopravní prostředek, který se po příjezdu aktivního dopravního prostředku na jeho místo určení bude pohybovat samostatně jako aktivní dopravní prostředek, se „dopravcem“ rozumí osoba, která bude ovládat dopravní prostředek, který se bude pohybovat samostatně poté, co dopravní prostředek opouštějící celní území Společenství dorazí na své místo určení,
-
v případě námořní nebo letecké přepravy, kdy je zavedeno společné využívání plavidla nebo smluvní ujednání, se „dopravcem“ rozumí osoba, která uzavřela smlouvu a vydala konosament nebo letecký nákladní list pro vlastní přepravu zboží z celního území Společenství.“;
b)
vkládá se nový odstavec 4, který zní:
„4. Aniž je dotčen článek 792a, platí, že v případě, kdy zboží navržené v celním prohlášení pro vývoz již není určeno k přepravě z celního území Společenství, poskytne osoba, která odstraňuje zboží z celního úřadu výstupu s cílem převézt je na jiné místo v rámci tohoto území, celnímu úřadu výstupu informace uvedené v odst. 1 druhém pododstavci písm. a). Tyto informace lze poskytnout v jakékoliv formě.“
25)
V čl. 796da odst. 4 se písmeno e) nahrazuje tímto:
„e)
záznamy hospodářských subjektů o zboží dodaném na ropné a plynové vrtné a těžební plošiny nebo větrné turbíny.“
26)
V čl. 841 odst. 1 se výraz „články 787 až 796e“ nahrazuje výrazem „čl. 786 odst. 1 a odst. 2 písm. b) a články 787 až 796e“.
27)
Článek 841a se nahrazuje tímto:
„Článek 841a
1. V jiných případech, než jaké jsou vymezeny ve třetí větě čl. 182 odst. 3 kodexu, se zpětný vývoz oznamuje výstupním souhrnným celním prohlášením v souladu s články 842a až 842e s výjimkou případů, kdy se od tohoto požadavku upouští v souladu s čl. 842a odst. 3 nebo 4.
2. V případě, kdy je zpětně vyváženo dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I a kdy není požadováno žádné celní prohlášení ani výstupní souhrnné celní prohlášení, oznamuje se zpětný vývoz celnímu úřadu příslušnému v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství ještě před výstupem zboží v podobě, již celní orgány stanoví.
Osoba uvedená v odstavci 3 je oprávněna změnit na svou žádost jeden nebo více údajů v oznámení. Tato změna již není možná poté, co zboží uvedené v oznámení opustí celní území Společenství.
3. Oznámení uvedené v odst. 2 prvním pododstavci podává dopravce. Toto oznámení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce oznámení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, že neexistují-li důkazy prokazující opak, přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že oznámení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
4. V případech, kdy po podání oznámení uvedeného v odst. 2 prvním pododstavci již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
28)
Článek 842a se nahrazuje tímto:
„Článek 842a
1. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, platí, že v případě, kdy k přepravě zboží z celního území Společenství není nutné celní prohlášení, podává se výstupní souhrnné celní prohlášení celnímu úřadu výstupu.
2. Pro účely této kapitoly se „celním úřadem výstupu“ rozumí:
a)
celní úřad příslušný v místě, ze kterého zboží opustí celní území Společenství, nebo
b)
v případě, že má zboží opustit celní území Společenství leteckou či námořní cestou, celní úřad příslušný v místě, kde se zboží nakládá na plavidlo nebo do letadla, kterým bude přepraveno na místo určení mimo celní území Společenství.
3. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje, jestliže údaje výstupního souhrnného celního prohlášení obsahuje elektronické tranzitní celní prohlášení a pokud je úřad určení zároveň celním úřadem výstupu nebo pokud se úřad určení nachází mimo celní území Společenství.
4. Výstupní souhrnné celní prohlášení se nepožaduje v těchto případech:
a)
v případě výjimek uvedených v článku 592a;
b)
v případě, že se zboží Společenství nakládá v přístavu nebo na letišti na celním území Společenství a má být vyloženo v jiném přístavu nebo na jiném letišti Společenství, je-li celnímu úřadu výstupu poskytnut na požádání v souvislosti se zamýšleným místem vykládky důkaz v podobě obchodního, přístavního či přepravního manifestu nebo ložného listu. Stejné ustanovení platí v případě, kdy plavidlo nebo letadlo, které zboží dopravuje, má provést mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství a kdy má toto zboží zůstat během mezipřistání v přístavu nebo na letišti mimo celní území Společenství naloženo na palubě plavidla nebo letadla;
c)
v případě, kdy se zboží v přístavu nebo na letišti nevykládá z dopravního prostředku, který je dopravil na celní území Společenství a který je dopraví i z tohoto území;
d)
v případě, kdy zboží bylo naloženo v předcházejícím přístavu nebo na předcházejícím letišti na celním území Společenství a kdy zůstává v dopravním prostředku, který je dopraví z celního území Společenství;
e)
v případě, kdy se dočasně uskladněné zboží nebo zboží ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I překládá z dopravního prostředku, který je do tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dovezl, pod dohledem téhož celního úřadu na plavidlo, letadlo či železnici, které je z tohoto dočasného skladu nebo svobodného pásma dopraví z celního území Společenství, pokud:
i)
se překládka uskuteční do čtrnácti kalendářních dnů poté, co bylo zboží předloženo k dočasnému uskladnění nebo ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I; za výjimečných okolností mohou celní orgány tuto lhůtu prodloužit, aby tyto okolnosti bylo možné zvládnout,
ii)
jsou informace o zboží dostupné celním orgánům, a pokud
iii)
si dopravce není vědom toho, že by došlo ke změně místa určení zboží a příjemce;
f)
v případě, že důkaz o tom, že se na zboží, jež má být dopraveno z celního území Společenství, již vztahovalo celní prohlášení s údaji výstupního souhrnného celního prohlášení, je podán celnímu úřadu výstupu buď prostřednictvím systému počítačového zpracování dat držitele dočasného skladu, dopravce nebo provozovatele přístavu/letiště, nebo prostřednictvím jiného systému počítačového zpracování obchodních dat, pokud byl schválen celními orgány.
Aniž je dotčen čl. 842d odst. 2, zohlední celní kontroly v případech uvedených v písmenech a) až f) zvláštní povahu situace.
5. Výstupní souhrnné celní prohlášení podává v případě, že je vyžadováno, dopravce. Toto prohlášení však podává držitel dočasného skladu, držitel skladu ve svobodném pásmu podléhajícím kontrole typu I nebo jakákoliv jiná osoba schopná předložit zboží, pokud byl dopravce informován o tom, že osoba uvedená ve druhé větě tohoto odstavce prohlášení podává, a dal k tomu svůj souhlas na základě smluvního ujednání. Celní úřad výstupu může předpokládat, neexistují-li důkazy prokazující opak, že přepravce svůj souhlas na základě smluvního ujednání udělil a že prohlášení bylo podáno s jeho vědomím.
Pokud jde o definici dopravce, použije se čl. 796d odst. 1 poslední pododstavec.
6. V případech, kdy po podání výstupního souhrnného celního prohlášení již zboží není určeno k přepravě z celního území Společenství, použije se přiměřeně čl. 796d odst. 4.“
29)
V čl. 842d odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Jestliže je zboží, na které se vztahuje jedna z výjimek z povinnosti podat výstupní souhrnné celní prohlášení podle čl. 842a odst. 4, dopravováno mimo celní území Společenství, provede se v případě, že je to nutné, analýza rizik při předložení zboží na základě dokumentace nebo jiných informací o tomto zboží.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 1 až 13 a odst. 15 až 29 se použijí ode dne 1. ledna 2011. Avšak v případě, že vývozní operace již byla zahájena před 1. lednem 2011 na základě průvodního správního dokladu v souladu s čl. 793c odst. 1, celní úřad výstupu uplatní opatření stanovená v článku 793c počínaje tímto datem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. května 2010.
32010R0430
L 125/10
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
20.05.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 430/2010
od 20. svibnja 2010.
o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 2454/93 o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (1), a posebno njezin članak 247.,
budući da:
(1)
Uredbom (EZ) br. 648/2005 Europskog parlamenta i Vijeća (2) uvedena je u Uredbu (EEZ) br. 2913/92 obveza podnošenja ulaznih ili izlaznih skraćenih deklaracija elektroničkim putem. Uredbom Komisije (EZ) br. 273/2009 (3) kojom se odstupa od određenih odredaba Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 (4) predviđa se prijelazna faza koja istječe 31. prosinca 2010., a tijekom koje gospodarski subjekti mogu, ali nisu obvezni, podnositi ulazne i izlazne skraćene deklaracije elektroničkim putem.
(2)
Primjereno je prilagoditi neka pravila o ulaznim i izlaznim skraćenim deklaracijama kojima je cilj smanjiti administrativna opterećenja u slučajevima kada, s ciljem sigurnosti i osiguranja, takve deklaracije nisu potrebne. Nadalje, s ciljem bolje analize rizika, kućanski predmeti kako su utvrđeni u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009 od 16. studenoga 2009. o uspostavi sustava oslobođenja od carina u Zajednici (5) ne bi trebali biti oslobođeni od podnošenja tih deklaracija ako se prevoze na temelju ugovora o prijevozu.
(3)
U određenim slučajevima, navođenje podataka o sigurnosti i osiguranju u carinskim deklaracijama i zahtjev za posebnim rokom za podnošenje tih deklaracija nisu potrebni za potrebe sigurnosti i osiguranja, tako da je u tom pogledu potrebno uvesti dodatna izuzeća; međutim, takva izuzeća ne bi trebala utjecati na opća pravila o carinskim deklaracijama, bez obzira na oblik u kojem se mogu podnositi.
(4)
U određenim slučajevima kada se ne primjenjuju rokovi za izvozne deklaracije koji se odnose na sigurnost i osiguranje, kao što su zalihe za brodove i zrakoplove, treba biti moguće da carinska tijela pouzdanim gospodarskim subjektima dozvole da u svoje evidencije unesu izvezenu robu i da o svojem postupku izvoza izvješćuju na periodičnoj osnovi nakon što je roba napustila carinsko područje Zajednice.
(5)
Uredbom Komisije (EZ) br. 1192/2008 (6) o izmjeni Uredbe (EEZ) br. 2454/93 uvedeni su zajednički kriteriji i zajednički obrazac zahtjeva za davanje odobrenja za pojednostavnjene deklaracije i postupak kućnog carinjenja. Potrebno je pojasniti da se navedena pravila primjenjuju na sve carinske postupke. Istom je Uredbom u članak 253.a uveden zahtjev s učinkom od 1. siječnja 2011. da je uporaba pojednostavnjenih deklaracija ili postupka kućnog carinjenja uvjetovana podnošenjem elektroničkih carinskih deklaracija i obavijesti. Neke države članice obavijestile su Komisiju da takvi sustavi možda neće biti dostupni u svim slučajevima do tog datuma. Pod uvjetom da se provodi učinkovita analiza rizika, treba biti moguće da te države članice, pod uvjetima koje one propisuju, prihvate carinske deklaracije i obavijesti u drugim oblicima osim elektroničkog sve dok se ne počne primjenjivati Uredba (EZ) br. 450/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o Carinskom zakoniku Zajednice (Modernizirani carinski zakonik) (7).
(6)
U slučajevima kada se roba u privremenom smještaju ili u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I ponovno izvozi s carinskog područja Zajednice a da se ne zahtijeva izlazna skraćena deklaracija, potrebno je utvrditi alternativno sredstvo za evidentiranje ponovnog izvoza ili obavješćivanja o njemu i odgovorne osobe.
(7)
Potrebno je pojasniti da se izvozne formalnosti ne upotrebljavaju samo za robu Zajednice koju se unosi do odredišta izvan carinskog područja Zajednice, već i u pogledu zaliha za zrakoplove i brodove koje su oslobođene od poreza, kako bi osobe koje dostavljaju takve zalihe mogle primiti dokaz o izlazu iz carinskog područja Zajednice koji je potreban za potrebe oslobođenja od poreza. Ista se pravila trebaju primjenjivati kada se roba koja nije roba Zajednice ponovno izvozi pod pokrićem deklaracije o ponovnom izvozu.
(8)
Članci 278., 279. i 280. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (8) i članak 3. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općem sustavu trošarina i stavljanju izvan snage Direktive 92/12/EEZ (9) zahtijevaju uporabu uvoznih i izvoznih formalnosti u slučaju kada se roba Zajednice kreće između područja unutar carinskog područja Zajednice u kojem se navedene direktive ne primjenjuju. Primjereno je uputiti na te odredbe i osloboditi takvo kretanje od zahtjeva za pružanjem podataka koji se odnose na sigurnost i osiguranje te poštovati posebne rokove za provjere koje se odnose na sigurnost i osiguranje, pod uvjetom da se te odredbe primjenjuju samo na robu koja se unosi u carinsko područje Zajednice ili iznosi iz njega. Zbog svoga geografskog položaja, posebni rokovi za provjere sigurnosti i osiguranja i pružanje podataka o sigurnosti i osiguranju također nisu potrebni u slučajevima kada se roba unosi u Heligoland, Republiku San Marino i Državu Vatikanskoga Grada.
(9)
Potrebno je odrediti carinarnicu kojoj treba podnijeti izlaznu skraćenu deklaraciju i osobu odgovornu za podnošenje takve deklaracije. To pojašnjenje treba uključiti situacije u kojima se umjesto izlazne skraćene deklaracije podnosi provozna deklaracija koja sadrži podatke izlazne skraćene deklaracije.
(10)
Kako bi se olakšao carinski nadzor u izlaznoj carinarnici, potrebno je navesti obveze osoba koje predaju robu drugoj osobi prije iznosa robe s carinskog područja Zajednice, kao i obveze osoba koje izlaznoj carinarnici moraju pružiti informacije o izlazu robe. Iste se obveze trebaju primjenjivati u slučajevima kada roba koja je deklarirana za izvoz i predočena izlaznoj carinarnici više nije namijenjena za iznos s carinskog područja Zajednice i iznesena je iz izlazne carinarnice.
(11)
Na temelju Direktive 2008/118/EZ uporaba Računalnog sustava kontrole kretanja trošarinske robe (EMCS) obavezna je za kretanje trošarinske robe na temelju suspenzije trošarina počevši od 1. siječnja 2011. U skladu s tom Direktivom, kretanje robe Zajednice na temelju suspenzije trošarina s odredištem izvan carinskog područja Zajednice mora se odvijati u okviru postupka izvoza za koji se koristi računalni sustav. Posebna pravila o uporabi administrativne priložene isprave predviđene Uredbom Komisije (EEZ) br. 2719/92 od 11. rujna 1992. o priloženoj administrativnoj ispravi za promet trošarinske robe podložne suspenziji trošarina (10) treba stoga izbrisati s učinkom od 1. siječnja 2011. Postupke izvoza koji su započeti pod pokrićem administrativne priložene isprave prije tog datuma treba ukinuti u skladu s člankom 793.c Uredbe (EEZ) br. 2454/93 kako je bilo primjenljivo 31. prosinca 2010.
(12)
Ove izmjene ne bi trebale tražiti nikakve promjene onih elektroničkih sustava koji su uvedeni ili bi trebali biti uvedeni kada ova Uredba postane primjenljiva.
(13)
Mjere predviđene u ovoj Uredbi u skladu su s mišljenjem Odbora za Carinski zakonik,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EEZ) br. 2454/93 mijenja se kako slijedi:
1.
u članku 1. dodaje se sljedeća točka 18.:
„18.
Izlazna skraćena deklaracija znači: skraćena deklaracija iz članka 182.c Zakonika koja se podnosi za robu koja se iznosi iz carinskog područja Zajednice, osim ako je drukčije predviđeno u ovoj Uredbi.”;
2.
Članak 181.c mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
roba za koju je carinska deklaracija sastavljena nekim drugim aktom dozvoljena je u skladu s člancima 230., 232. i 233., uz izuzetak, ako se prevozi na temelju ugovora o prijevozu, kućanskih predmeta kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009 (11), paleta, kontejnera i cestovnih, željezničkih, zračnih i pomorskih prijevoznih sredstava te sredstava za prijevoz unutarnjim plovnim putovima;
(b)
točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
„(g)
roba za koju je dozvoljena usmena carinska deklaracija u skladu s člancima 225., 227. i 229. stavkom 1. uz izuzetak, ako se prevoze na temelju ugovora o prijevozu, kućanskih predmeta kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe (EZ) br. 1186/2009, paleta, kontejnera i cestovnih, željezničkih, zračnih i pomorskih prijevoznih sredstava te sredstava za prijevoz unutarnjim plovnim putovima;”;
(c)
točka (m) zamjenjuje se sljedećim:
„(m)
sljedeća roba unesena na carinsko područje Zajednice izravno s platformi za bušenje ili proizvodnju ili turbina na vjetar kojima upravlja osoba s poslovnim nastanom na carinskom području Zajednice:
i.
roba koja je bila ugrađena u te platforme ili turbine na vjetar radi njihove izgradnje, popravka, održavanja ili pretvorbe;
ii.
roba koja se koristila za stavljanje na te platforme ili turbine na vjetar ili njihovo opremanje;
iii.
rezerve koje se rabe ili konzumiraju na tim platformama ili turbinama na vjetar; i
iv.
neopasni otpaci s navedenih platformi ili turbina na vjetar;”;
(d)
dodaje se sljedeća točka (o):
„(o)
roba unesena s područja unutar carinskog područja Zajednice na kojima se ne primjenjuju Direktiva Vijeća 2006/112/EZ (12) ili Direktiva Vijeća 2008/118/EZ (13) te roba unesena na carinsko područje Zajednice iz Heligolanda, Republike San Marino i Vatikana.
3.
u članku 184.d stavku 3., izraz „članak 181.c točke (c) do i., (l) do (n)” zamjenjuje se s „članak 181.c točke (c) do i., (l) do (o)”;
4.
u članku 189. dodaje se sljedeći stavak:
„Međutim, roba unesena na carinsko područje Zajednice koja se istovaruje i ponovno utovaruje na isto prijevozno sredstvo tijekom njezinog tekućeg putovanja kako bi se omogućio istovar ili utovar druge robe ne predočuje se carini.”;
5.
u članku 253.a dodaje se sljedeći stavak:
„Međutim, u slučajevima kada računalni sustavi carinskih tijela ili gospodarskih subjekata nisu postavljeni za podnošenje ili primanje pojednostavnjenih carinskih deklaracija ili obavijesti o kućnom carinjenju korištenjem tehnike za obradu podataka, carinska tijela mogu prihvatiti druge oblike deklaracija i obavijesti kako su sama propisala, pod uvjetom da se obavi učinkovita analiza rizika.”;
6.
u članku 261. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka pojednostavnjene deklaracije izdaje se podnositelju zahtjeva ako su ispunjeni uvjeti i kriteriji iz članaka 253., 253.a, 253.b i 253.c.”;
7.
u članku 264. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka kućnog carinjenja izdaje se podnositelju zahtjeva ako su ispunjeni uvjeti i kriteriji iz članaka 253., 253.a, 253.b, i 253.c.”;
8.
u članku 269. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka pojednostavnjene deklaracije izdaje se podnositelju zahtjeva ako su ispunjeni uvjeti i kriteriji iz članaka 253., 253.a, 253.b, 253.c i 270.”;
9.
u članku 272. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka kućnog carinjenja izdaje se podnositelju zahtjeva ako su ispunjeni uvjeti i kriteriji iz stavka 2. i članaka 253., 253.a, 253.b, 253.c i 274.”;
10.
članak 279. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 279.
Izvozne formalnosti predviđene u člancima 786. do 796.e mogu se pojednostavniti u skladu s ovim poglavljem.”;
11.
u članku 282. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Odobrenje za uporabu postupka pojednostavnjene deklaracije odobrava se u skladu s uvjetima i na način utvrđen u člancima 253., 253.a, 253.b, 253.c, članku 261. stavku 2. i, na odgovarajući način, članku 262.”;
12.
Članak 283. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 283.
Odobrenje za uporabu postupka kućnog carinjenja odobrava se pod uvjetima i na način utvrđen u člancima 253., 253.a, 253.b i 253.c svakoj osobi, dalje u tekstu „ovlaštenom izvozniku”, koja želi izvozne postupke obavljati u svojim prostorijama ili na drugim mjestima koja su odredila ili odobrila carinska tijela.”;
13.
članak 284. se briše;
14.
u članku 285.a dodaje se sljedeći stavak 1.a:
„1.a U slučajevima kada se primjenjuju članak 592.a ili članak 592.d, carinska tijela mogu gospodarskom subjektu odobriti da u svoju evidenciju odmah upiše svaki postupak izvoza i da o svim izvozima izvijesti carinarnicu nadležnu za izdavanje odobrenja u dodatnoj deklaraciji na periodičnoj osnovi do najviše mjesec dana nakon što je roba napustila carinsko područje Zajednice. To se odobrenje može izdati pod sljedećim uvjetima:
(a)
gospodarski subjekt koristi odobrenje samo za robu koja ne podliježe zabranama i ograničenjima;
(b)
gospodarski subjekt izvoznoj carinarnici pruža sve informacije koje ta carinarnica smatra potrebnim kako bi joj se omogućilo da vrši kontrolu robe;
(c)
u slučajevima kada je izvozna carinarnica različita od izlazne carinarnice, carinska tijela moraju dati pristanak na uporabu takvog postupka, a informacije iz točke (b) također su dostupne izlaznoj carinarnici.
Ako se koristi postupak iz prvog podstavka, smatra se da unos robe u evidenciju predstavlja puštanje za izvoz ili izlaz.”;
15.
Članak 592.a mijenja se kako slijedi:
(a)
točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
roba za koju je carinska deklaracija sastavljena nekim drugim aktom dozvoljena je u skladu s člankom 231., člankom 232. stavkom 2. i člankom 233., uz izuzetak, ako se prevozi na temelju ugovora o prijevozu, kućanskih predmeta kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe (EZ) br. 1186/2009, paleta, kontejnera i cestovnih, željezničkih, zračnih i pomorskih prijevoznih sredstava te sredstava za prijevoz unutarnjim plovnim putovima”;
(b)
točka (g) zamjenjuje se sljedećim:
„(g)
roba za koju je dozvoljena usmena deklaracija u skladu s člancima 226., 227. i člankom 229. stavkom 2., uz izuzetak, ako se prevozi na temelju ugovora o prijevozu, kućanskih predmeta kako su definirani u članku 2. stavku 1. točki (d) Uredbe (EZ) br. 1186/2009, paleta, kontejnera i cestovnih, željezničkih, zračnih i pomorskih prijevoznih sredstava te sredstava za prijevoz unutarnjim plovnim putovima”;
(c)
točka (l) zamjenjuje se sljedećim:
„(l)
sljedeća roba iznesena s carinskog područje Zajednice izravno na platforme za bušenje ili proizvodnju ili turbine na vjetar kojima upravlja osoba s poslovnim nastanom na carinskom području Zajednice:
i.
roba koja se koristi za izgradnju, popravak, održavanje ili pretvorbu tih platformi ili turbina na vjetar;
ii.
roba koja se koristi za stavljanje na te platforme ili turbine na vjetar ili za njihovo opremanje;
iii.
rezerve koje se koriste ili konzumiraju na tim platformama ili turbinama na vjetar”;
(d)
dodaju se sljedeće točke (n) do (p):
„(n)
roba koja ima pravo na oslobođenje na temelju Bečke konvencije o diplomatskim odnosima od 18. travnja 1961., Bečke konvencije o konzularnim odnosima od 24. travnja 1963. ili drugih konzularnih konvencija, ili Njujorške konvencije o specijalnim misijama od 16. prosinca 1969.;
(o)
roba koja se dostavlja za ugradnju kao dijelovi ili dodaci u plovilima ili zrakoplovima, motorna goriva, maziva i plin potrebni za rad tih plovila ili zrakoplova, hrana i drugi artikli koji se konzumiraju ili prodaju na plovilu ili zrakoplovu;
(p)
roba namijenjena za područja unutar carinskog područja Zajednice na kojima se ne primjenjuju Direktiva 2006/112/EZ ili Direktiva 2008/118/EZ, te roba otpremljena s tih područja na neko drugo odredište u carinskom području Zajednice, kao i roba otpremljena iz carinskog područja Zajednice u Heligoland, Republiku San Marino i Dravu Vatikanskoga Grada.”;
16.
Članak 592.b mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1., točka (e) se briše;
(b)
stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. U slučaju kada se carinska deklaracija ne podnosi uporabom tehnike obrade podataka, rokovi utvrđeni u točki (a) alinejama iii. i iv., točkama (b), (c) i (d) stavka 1. su najmanje četiri sata.”;
17.
u članku 592.g izraz „članak 592.a točke (c) do (m)” zamjenjuje se s „članak 592.a točke (c) do (p)”;
18.
u poglavlju 2. glave IV., umeće se sljedeći članak 786.:
„Članak 786.
1. Postupak izvoza u smislu članka 161. stavka 1. Zakonika, koristi se u slučaju kada se roba iz Zajednice unosi do odredišta izvan carinskog područja Zajednice.
2. Formalnosti u pogledu izvozne deklaracije utvrđene u ovom poglavlju također se primjenjuju u slučajevima:
(a)
kada se roba iz Zajednice treba kretati na područja unutar carinskog područja Zajednice na kojima se ne primjenjuju Direktiva 2006/112/EZ ili Direktiva 2008/118/EZ i iz tih područja;
(b)
kada se roba Zajednice dostavlja oslobođena od poreza kao zalihe za zrakoplove i brodove, bez obzira na odredište zrakoplova ili broda.
Međutim, u slučajevima iz točaka (a) i (b), u izvoznoj deklaraciji ne treba navoditi podatke za izlaznu skraćenu deklaraciju određenu u Prilogu 30.A.”;
19.
u članku 792.a stavku 2., izraz „članak 793.a stavak 6.” zamjenjuje se s „točka (b) drugog podstavka članka 793. stavka 2.”;
20.
u članku 793., dodaje se sljedeći stavak 3.:
„3. U slučajevima iz točke (b) drugog podstavka stavka 2. kada roba preuzeta na temelju jedinstvenog ugovora o prijevozu stigne u carinarnicu stvarne točke izlaza iz carinskog područja Zajednice, prijevoznik toj carinarnici na zahtjev daje jedno od sljedećeg:
(a)
referentni broj kretanja izvozne deklaracije, ako postoji; ili
(b)
primjerak jedinstvenog ugovora o prijevozu ili izvozne deklaracije za dotičnu robu; ili
(c)
jedinstveni referentni broj pošiljke ili referentni broj prijevozne isprave i broj paketa te identifikacijski broj opreme ako je u kontejneru; ili
(d)
informacije o jedinstvenom prijevoznom ugovoru ili o prijevozu robe iz carinskog područja Zajednice koje se nalaze u sustavu za obradu podataka osobe koja preuzima robu ili drugom sustavu za obradu komercijalnih podataka.”;
21.
u članku 793.a, briše se stavak 6.;
22.
članak 793.c se briše;
23.
u članku 796.c, drugi stavak zamjenjuje se sljedećim:
„Takva obavijest sadrži referentni broj kretanja izvozne deklaracije.”;
24.
članak 796.d mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Ne dovodeći u pitanje točku (b) drugog podstavka članka 793. stavka 2., izlazna carinarnica provjerava odgovara li podnesena roba robi koja je deklarirana i nadzire fizički izlazak robe s carinskog područja Zajednice. Svaki pregled robe obavlja izlazna carinarnica koristeći poruku „evidencija o očekivanom izvozu” primljenu od izvozne carinarnice kao osnovu za takav pregled.
Kako bi se omogućio carinski nadzor robe na mjestu gdje se roba istovaruje iz prijevoznog sredstva i predaje drugoj osobi koja drži robu i gdje se utovaruje na drugo prijevozno sredstvo koje će robu prevesti iz carinskog područja Zajednice nakon predočenja izlaznoj carinarnici, primjenjuju se sljedeće odredbe:
(a)
Najkasnije prilikom predaje robe, posjednik obavješćuje sljedećeg posjednika robe o jedinstvenom referentnom broju pošiljke ili referentnom broju prijevozne isprave i broju paketa ili, ako je roba u kontejnerima, o identifikacijskom broju opreme te o referentnom broju kretanja izvozne deklaracije ako je bio izdan. Obavijest se može prenijeti elektroničkim putem i/ili korištenjem komercijalnih, pristanišnih ili prijevoznih informatičkih sustava i procesa ili, ako oni nisu dostupni, u nekom drugom obliku. Najkasnije prilikom predaje robe, osoba kojoj se roba predaje evidentira obavijest koju joj je pružio neposredni prethodni posjednik robe;
(b)
Prijevoznik ne smije utovariti robu za prijevoz iz carinskog područja Zajednice ako prijevoznik nije dobio informacije iz točke (a);
(c)
Prijevoznik o izlasku robe obavješćuje izlaznu carinarnicu pružajući informacije iz točke (a), osim ako su te informacije dostupne carinskim tijelima kroz postojeće komercijalne, pristanišne ili prijevozne sustave ili procese. Kad god je to moguće, ta obavijest predstavlja dio postojećeg manifesta ili drugih zahtjeva u pogledu izvješćivanja o prijevozu.
Za potrebe drugog podstavka, „prijevoznik” znači osoba koja iznosi robu iz carinskog područja Zajednice ili preuzima odgovornost za prijevoz robe. Međutim,
-
u slučaju kombiniranog prijevoza, kada aktivno prijevozno sredstvo koje napušta carinsko područje Zajednice samo prevozi drugo aktivno sredstvo koje će se, nakon dolaska aktivnog prijevoznog sredstva na njegovo odredište, kretati samo kao aktivno prijevozno sredstvo, prijevoznik označava osobu koja će upravljati prijevoznim sredstvom koje će se kretati samostalno nakon što prijevozno sredstvo koje napušta carinsko područje Zajednice stigne na svoje odredište,
-
u slučaju pomorskog ili zračnog prometa na temelju sporazuma o raspodjeli brodskog prostora ili ugovornih sporazuma, prijevoznik znači osoba koja je sklopila ugovor i izdala brodski teretni list ili zračni tovarni list za stvaran prijevoz robe iz carinskog područja Zajednice.”;
(b)
dodaje se sljedeći stavak 4.:
„4. Ne dovodeći u pitanje članak 792.a, u slučaju kada roba deklarirana za izvoz više nije namijenjena iznosu s carinskog područja Zajednice, osoba koja uzima robu iz izlazne carinarnice radi prijevoza na mjesto unutar tog područja izlaznoj carinarnici pruža informacije iz točke (a) drugog podstavka stavka 1. Te se informacije mogu pružiti u bilo kojemu obliku.”;
25.
u članku 796.da stavku 4. točka (e) zamjenjuje se sljedećim:
„(e)
evidencije gospodarskih subjekata o robi dostavljenoj na platforme za bušenje nafte i plina te proizvodne platforma ili na turbine na vjetar.”;
26.
u članku 841. stavku 1. izraz „članci 787. i 796.e” zamjenjuje se s: „članak 786. stavci 1. i 2., točka (b) i članci 787. do 796.e.”;
27.
članak 841.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 841.a
1. U slučajevima osim onih definiranih u trećoj rečenici članka 182. stavka 3. Zakonika, o ponovnom izvozu obavješćuje se putem izlazne skraćene deklaracije u skladu s člancima 842.a do 842.e, osim kada se od tog zahtjeva odstupa u skladu s člankom 842.a stavcima 3. ili 4.
2. U slučaju kada se roba u privremenom smještaju ili u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I ponovno izvozi a nije potrebna carinska deklaracija ili izlazna skraćena deklaracija, o ponovnom izvozu obavješćuje se carinarnica nadležna za mjesto iz kojeg će roba napustiti carinsko područje Zajednice prije izlaza robe u obliku koji propisuju carinska tijela.
Osobu iz stavka 3. na vlastiti zahtjev ovlašćuje se da izmijeni jedan ili više podataka u obavijesti. Takva izmjena više nije moguća nakon što je roba navedena u obavijesti napustila carinsko područje Zajednice.
3. Obavijest iz prvog podstavka stavka 2. podnosi prijevoznik. Međutim, takvu obavijest podnose vlasnik skladišta za privremeni smještaj ili vlasnik skladišta u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I, ili bilo koja druga osoba koja može predočiti robu ako je prijevoznik obaviješten i ako je dao pristanak u okviru ugovornog sporazuma da osoba iz druge rečenice ovog stavka podnese obavijest. Izlazna carinarnica može pretpostaviti, osim kada postoje dokazi koji ukazuju na suprotno, da je prijevoznik dao pristanak na temelju ugovornog sporazuma i da je obavijest podnesena uz njegovo znanje.
Posljednji podstavak članka 796.d stavka 1. primjenjuje se u pogledu definicije prijevoznika.
4. U slučajevima kada nakon obavijesti iz prvog podstavka stavka 2. roba više nije namijenjena iznosu s carinskog područja Zajednice, članak 796.d stavak 4. primjenjuje se na odgovarajući način”;
28.
Članak 842.a zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 842.a
1. Ne dovodeći u pitanje stavke 3. i 4., u slučaju kada iznos robe s carinskog područja Zajednice ne zahtijeva carinsku deklaraciju, izlazna skraćena deklaracija podnosi se izlaznoj carinarnici.
2. Za potrebe ovog poglavlja „izlazna carinarnica” je:
(a)
carinarnica nadležna za mjesto s kojeg će roba napustiti carinsko područje Zajednice; ili
(b)
u slučaju kada roba treba napustiti carinsko područje Zajednice zrakom ili morem, carinarnica nadležna za mjesto gdje se roba utovaruje na plovilo ili zrakoplov na kojem će biti odnesena na odredište izvan carinskog područja Zajednice.
3. Nije potrebna izlazna skraćena deklaracija ako elektronička provozna deklaracija sadrži podatke iz izlazne skraćene deklaracije, pod uvjetom da je odredišna carinarnica također izlazna carinarnica ili da je odredišna carinarnica izvan carinskog područja Zajednice.
4. Izlazna skraćena deklaracija nije potrebna u sljedećim slučajevima:
(a)
izuzecima navedenim u članku 592.a;
(b)
kada se roba utovaruje u luci ili zračnoj luci na carinskom području Zajednice, a postupak se zaključuje u nekoj drugoj luci ili zračnoj luci Zajednice, pod uvjetom da se izlaznoj carinarnici na zahtjev pruži dokaz u obliku komercijalnog, pristanišnog ili prijevoznog manifesta ili popisa pošiljaka u pogledu planiranog mjesta istovara. Isto vrijedi kada plovilo ili zrakoplov koji prevoze robu trebaju pristati ili sletjeti u luku odnosno zračnu luku izvan carinskog područja Zajednice, a ta roba ostaje utovarena na plovilu ili zrakoplovu tijekom pristajanja, odnosno slijetanja u luku ili zračnu luku izvan carinskog područja Zajednice;
(c)
kada u luci ili zračnoj luci roba nije istovarena iz prijevoznog sredstva koje ju je prevezlo na carinsko područje Zajednice i koje će je prevesti iz tog područja;
(d)
kada je roba bila utovarena u prethodnoj luci ili zračnoj luci na carinskom području Zajednice i ostaje na prijevoznom sredstvu koje će je prevesti iz carinskog područja Zajednice;
(e)
kada se roba u privremenom smještaju ili u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I pod nadzorom iste carinarnice pretovaruje iz prijevoznog sredstva koje ju je dovelo do tog skladišta za privremeni smještaj ili slobodne zone na plovilo, zrakoplov ili vagon koji će je iz tog objekta za privremeni smještaj ili slobodne zone prevesti iz carinskog područja Zajednice, pod uvjetom da:
i.
se pretovar provodi u roku od četrnaest kalendarskih dana od dana kada je roba predočena za privremeni smještaj ili u slobodnu zonu kontrolnog tipa I; u iznimnim okolnostima, carinska tijela mogu produljiti ovaj rok kako bi se riješile te okolnosti;
ii.
su informacije o robi dostupne carinskim tijelima; i
iii.
se odredište robe i primatelj, prema saznanju prijevoznika, ne mijenjaju;
(f)
kada je dokaz da je roba koja se izvozi s carinskog područja Zajednice već bila obuhvaćena carinskom deklaracijom te su podaci iz izlazne skraćene deklaracije dani na raspolaganje izlaznoj carinarnici bilo kroz sustav za obradu podataka vlasnika privremenog smještaja, prijevoznika ili operatora luke/zračne luke ili kroz neki drugi sustav za obradu komercijalnih podataka, pod uvjetom da su dobili odobrenje carinskih tijela.
Ne dovodeći u pitanje članak 842.d stavak 2., u slučajevima iz točaka (a) do (f), carinske provjere uzimaju u obzir posebnu prirodu situacije.
5. Izlaznu skraćenu deklaraciju, kada je ona potrebna, podnosi prijevoznik. Međutim, tu deklaraciju podnose vlasnik skladišta za privremeni smještaj ili vlasnik skladišta u slobodnoj zoni kontrolnog tipa I ili bilo koja druga osoba koja može predočiti robu, ako je prijevoznik obaviješten i ako je dao je pristanak na temelju ugovornog sporazuma da osoba iz druge rečenice ovog stavka podnese deklaraciju. Izlazna carinarnica može pretpostaviti, osim kada postoje dokazi koji ukazuju na suprotno, da je prijevoznik dao pristanak na temelju ugovornog sporazuma i da je deklaracija bila podnesena uz njegovo znanje.
Posljednji podstavak članka 796.d stavka 1. primjenjuje se u pogledu definicije prijevoznika.
6. U slučajevima kada nakon podnošenja izlazne skraćene deklaracije roba više nije namijenjena za iznos s carinskog područja Zajednice, članak 796.d stavak 4. primjenjuje se na odgovarajući način.”;
29.
drugi podstavak članka 842.d stavka 2. zamjenjuje se sljedećim:
„U slučaju kada se roba obuhvaćena jednim od oslobođenja od zahtjeva za izlaznu skraćenu deklaraciju utvrđenih u članku 842.a stavku 4. iznosi s carinskog područja Zajednice, analiza rizika obavlja se po predočenju robe gdje se to zahtijeva i na temelju dokumentacije ili drugih informacija koje obuhvaćaju robu.”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Točke 1. do 13. i 15. do 29. članka 1. primjenjuju se od 1. siječnja 2011. Međutim, ako je postupak izvoza počeo prije 1. siječnja 2011. pod pokrićem administrativne prateće isprave u skladu s člankom 793.c stavkom 1., izlazna carinarnica primjenjuje mjere utvrđene u članku 793.c na taj datum i nakon njega.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. svibnja 2010.